ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2022 р.           Справа№ 910/6984/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар                 Рибчич А.В.

за участю 
представників:       позивача - не з`явився
                                відповідача-1 - Чернявська О.Д.
                                відповідача-2 - П`яних О.М.
                                третьої особи-1 - не з`явився
                                третьої особи-2 - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду м. Києва від 07.10.2021 р. (повне рішення складено 11.10.2021 р.)
у справі № 910/6984/21 (суддя - Зеленіна Н.І.)
за позовом ОСОБА_1 
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Продрезерв"
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 1. ОСОБА_2 
2. ОСОБА_3 
про визнання недійсним та скасування договорів купівлі-продажу, реєстраційної дії

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» про визнання недійсним та скасування акту приймання-передачі частини частки від 23.12.2019 р. та скасування реєстраційної дії, що вчинена 24.12.2019 р., якою змінено склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло".
У серпні 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмета позову, в якій останній просив:
- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло" від 20.12.2019 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Продрезерв" та ОСОБА_2 ;
- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло" від 20.12.2019 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Продрезерв" та ОСОБА_3 ;
- скасувати реєстраційну дію від 24.12.2019 р., що вчинена державним реєстратором Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації Пастуховою А.Л., якою змінено склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло".
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що оспорювані договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло" від 20.12.2019 р. були укладені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема з порушенням проведення та скликання загальних зборів товариства.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.10.2021 р. у справі № 910/6984/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про залишення позову без розгляду в цій частині  (повністю).
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається лише на те, що залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідає вимогам чинного законодавства та було здійснено із порушенням норм процесуального законодавства, оскільки клопотання з цього приводу жодною стороною не заявлялось.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6984/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6984/21 залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6984/21 та призначено до розгляду на 08.02.2022 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 р. оголошено перерву до 01.03.2022 р.
01.03.2022 р. розгляд справи № 910/6984/21 не відбувся у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р. на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., з урахуванням наказу голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 р. "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 910/6984/21 призначено на 21.06.2022 р. 
У судовому засіданні 21.06.2022 р. представники відповідачів надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, представники позивача та третіх осіб не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду скарги шляхом направлення копії ухвали на їх електронну адресу. 
Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що вказані представники були позбавлені можливості через будь-які перешкоди бути присутніми у судовому засіданні.
Крім цього позивач та треті особи не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідних клопотань від них не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
13.06.2012 р. Оболонською районною державною адміністрацією міста Києва зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв».
Відповідно до п. 6.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв», затвердженого рішенням загальних зборів учасників, оформленого протоколом від 18.11.2019 р., учасниками товариства є:
- ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 200000,00 грн, що становить 25% голосів при голосуванні;
- ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі 200000,00 грн, що становить 25% голосів при голосуванні;
- ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі 200000,00 грн, що становить 25% голосів при голосуванні;
- ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 200000,00 грн, що становить 25% голосів при голосуванні.
Згідно з п. 7.1 статуту управління товариством здійснюють: загальні збори учасників товариства, виконавчий орган товариства - директор.
Як передбачено п. 8.1 статуту, загальні збори учасників є вищим органом товариства.
За п. 8.4.2 статуту до компетенції загальних зборів учасників належить: прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника, надання згоди виконавчому органу (директору) на вчинення значних правочинів. 
У відповідності до п. 8.5.4 статуту рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Згідно з п. 8.9.2 статуту директор скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Повідомлення надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або може бути вручено особисто учаснику чи його уповноваженому представнику кур`єрською службою чи іншою особою, залученою директором товариства. При цьому факт вручення повідомлення такий учасник чи його представник повинен підтвердити підписом на другому примірнику повідомлення із зазначенням дати отримання, свого прізвища, імені, по батькові, а також даних довіреності (для уповноваженої особи учасника).
Відповідно до п. 9.3 статуту до компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників.
Директор товариства здійснює правочини, укладає будь-які угоди та юридичні акти, підписує договори, контракти та інші документи у відповідності до вимог чинного законодавства та цього статуту; за рішенням загальних зборів учасників товариства укладає значні правочини та угоди незалежно від їх вартості про отримання кредитів та заставу майна, договорів купівлі-продажу і дарування майна товариства (п. 9.4 статуту).
Як передбачено п. 10.1 статуту, рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50% вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу (для цілей цього статуту - значний правочин) приймаються виключно загальними зборами учасників. 
17.07.2012 р. Оболонською районною державною адміністрацією міста Києва зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло».
Відповідно до п. 4.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», затвердженого рішенням засновників (учасників), оформленого протоколом № 9 від 07.09.2018 р., учасником товариства є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв», частка статутного капіталу якого складає 100%, що становить 100000,00 грн. 
20.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» (далі - продавець) та ОСОБА_2 (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло».
Відповідно до п. 2.1 договору продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у свою власність та оплачує за договірною ціною (вартістю), визначеною в п. 4.1 цього договору, частину частки в статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло». 
Згідно з п. 3.1 договору частина частки в статному капіталі товариства (корпоративні права) продається (передається у власність покупця) у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) статутного капіталу товариства номінальною вартістю 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень.
У відповідності до п. 3.2 договору право власності на частину частки в статутному капіталі товариства та корпоративні права на товариство (що випливають із цієї частки) переходять від продавця до покупця після укладання та нотаріального посвідчення акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі, та проведення державної реєстрації змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. З моменту укладання цього договору та акту приймання-передачі частини частки покупець отримує всі права та приймає всі обов`язки учасника товариства, а продавець втрачає усі права учасника товариства відповідно до розміру частини частки, що відчужується.
На виконання умов укладеного договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» від 20.12.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» передало, а ОСОБА_2 прийняв у власність частину частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» у розмірі 50000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», що підтверджується актом приймання-передачі частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» від 20.12.2019 р.
Також, 20.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» (далі - продавець) та ОСОБА_3 (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло». 
Відповідно до п. 2.1 договору продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у свою власність та оплачує за договірною ціною (вартістю), визначеною в п. 4.1 цього договору, частину частки в статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло». 
Згідно з п. 3.1 договору частина частки в статному капіталі товариства (корпоративні права) продається (передається у власність покупця) у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) статутного капіталу товариства номінальною вартістю 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Як передбачено п. 3.2 договору, право власності на частину частки в статутному капіталі товариства та корпоративні права на товариство (що випливають із цієї частки) переходять від продавця до покупця після укладання та нотаріального посвідчення акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі, та проведення державної реєстрації змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. З моменту укладання цього договору та акту приймання-передачі частини частки покупець отримує всі права та приймає всі обов`язки учасника товариства, а продавець втрачає усі права учасника товариства відповідно до розміру частини частки, що відчужується.
На виконання умов цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» передало, а ОСОБА_3 прийняв у власність частину частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» у розмірі 50000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», що підтверджується актом приймання-передачі частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» від 20.12.2019 р.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, він є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» із часткою у статутному капіталі 25%, проте йому, як засновнику, не надходило повідомлення про скликання загальних зборів, не надавались жодні документи та інформація про продаж частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», протокол із рішенням учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» про продаж частини частки у статутному капіталі не підписував й не отримував його копії. Крім цього, не отримував пропозиції на придбання частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло». У зв`язку з вказаним, укладені договори купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», на думку позивача, порушують його права.
За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Як передбачено ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Отже недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Згідно зі ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
За змістом ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються укладанням оспорюваних договорів, а тому потребують захисту.
Отже, за змістом вищенаведених правових норм визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.06.2020 р. у справі № 916/1411/19, від 19.02.2020 р. у справі № 916/1408/19, від 09.04.2019 р. у справі № 908/1194/18, від 03.09.2019 р. у справі № 910/14255/18.
Як передбачено ст. ст. 509, 510 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).
Таким чином, за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому, правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.
Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 ЦК України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.
Згода загальних зборів товариства на укладення договору є згодою органу управління товариства, який діє від імені товариства.
Підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі № 910/14910/18.
Отже, укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне Ремесло» від 20.12.2019 р. з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без згоди загальних зборів цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав учасників товариства, оскільки директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» - Савицька-Черних Г.М. діяла саме від імені товариства, а не його учасників.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 р. у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 р. у справі № 905/2559/17, від 07.07.2020 р. у справі № 910/10647/18.
Належним способом захисту права учасника юридичної особи може бути також подання ним позову в інтересах юридичної особи до її посадової особи про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 20, ст. 54 ГПК України. Якщо учасник товариства не може звернутися з позовом до посадової особи від імені товариства, бо розмір його частки є недостатнім для цього з огляду на вимоги частини першої статті 54 ГПК України, то такий учасник вправі вийти з товариства і вимагати виплати йому вартості частки, а також подати позов до самого товариства та/або його учасників, якщо він вважає, що рішенням загальних зборів учасників товариства щодо відчуження майна йому було завдано збитків.
Інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства також не завжди збігаються. Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників та самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно зборами учасників товариства.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 13.11.2020 р. у справі № 904/920/19.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Порушеним правом слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.
Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже правовою підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.
Таким чином, саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 р. у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 р. у справі № 910/11511/18.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Отже, корпоративні права учасника визначаються часткою в статутному капіталі господарського товариства, тобто корпоративні права обумовлені наявністю в особи прав на частку в статутному капіталі господарського товариства.
При цьому, корпоративні права не є об`єктом права власності та не можуть переходити у власність. Об`єктом права власності є частка в статутному капіталі товариства.
Вбачається, що предметом позову у даній справі є визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» від 20.12.2019 р., укладених Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
При цьому, позивач не є стороною оспорюваних договорів купівлі-продажу, не набував будь-яких прав та обов`язків за цими договорами, тому будь-які права та інтереси позивача внаслідок укладення цих договорів не були порушені.
Крім того, як було встановлено вище та вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.12.2019 року та статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», учасником останнього є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» з часткою, що складає 100% статутного капіталу товариства.
Також, станом на момент вчинення оспорюваних правочинів 20.12.2019 р. ОСОБА_1 не був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло», а був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» з часткою у розмірі 25% статутного капіталу товариства, тому відсутнє порушення вимог статті 53 Закону України «Про господарські товариства» щодо переважного права купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, оскільки таке право стосується лише учасників товариства.
Отже позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами, які саме його права були порушені внаслідок укладення оспорюваних договорів та яким чином визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясне ремесло» від 20.12.2019 р. відновить його порушені права. 
Уявлення позивача про невідповідність оспорюваного договору нормам чинного законодавства за відсутності при цьому порушень його прав та інтересів, не може бути підставою для визнання такого договору недійсним.
Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 916/1408/19, від 04.12.2019 р. у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 р. у справі № 910/6091/19.
За змістом ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.
Як передбачено ч. 1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, загальні збори учасників є вищим органом товариства. 
Згідно з п. 7.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» управління товариством здійснюють: загальні збори учасників товариства, виконавчий орган товариства - директор.
Відповідно до п. 8.4.2 статуту до компетенції загальних зборів учасників належить: прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника, надання згоди виконавчому органу (директору) на вчинення значних правочинів. 
За п. 8.5.4 статуту рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Як передбачено п. 8.9.2 статуту, директор скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Повідомлення надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або може бути вручено особисто учаснику чи його уповноваженому представнику кур`єрською службою чи іншою особою, залученою директором товариства. При цьому факт вручення повідомлення такий учасник чи його представник повинен підтвердити підписом на другому примірнику повідомлення із зазначенням дати отримання, свого прізвища, імені, по-батькові, а також даних довіреності (для уповноваженої особи учасника).
У відповідності до п. 9.3 статуту до компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників.
Згідно з п. 9.4 статуту директор товариства здійснює правочини, укладає будь-які угоди та юридичні акти, підписує договори, контракти та інші документи у відповідності до вимог чинного законодавства та цього статуту; за рішенням загальних зборів учасників товариства укладає значні правочини та угоди незалежно від їх вартості про отримання кредитів та заставу майна, договорів купівлі-продажу і дарування майна товариства.
Рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50% вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу (для цілей цього статуту - значний правочин) приймаються виключно загальними зборами учасників (п. 10.1 статуту).
Отже прийняття рішення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв» щодо продажу частки (частини частки) учасника у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» приймається виконавчим органом - директором товариства, а не рішенням загальних зборів цього товариства.
При цьому, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що договори купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» від 20.12.2019 р. є значними правочинами в розумінні п. 10.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв».
Отже доводи скаржника про необхідність проведення загальних зборів Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Продрезерв», на яких повинно бути вирішено питання щодо продажу частки (частини частки) учасника у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» є необгрунтованими.
Враховуючи викладене, а також те, що повивачем не доведено суду належними доказами, що оспорювані договори купівлі-продажу суперечать нормам чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясне ремесло» від 20.12.2019 р. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Вимога позивача про скасуваня реєстраційної дії від 24.12.2019 р., що вчинена державним реєстратором Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації Пастуховою А.Л., якою змінено склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясне ремесло", також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною вимогою.
Доводи скаржника про те, що залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідає вимогам чинного законодавства та було здійснено місцевим судом із порушенням норм процесуального законодавства, оскільки клопотання з цього приводу ніким не заявлялось, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Продрезерв" вказало на необхідність залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки рішення у даній справі стосуватиметься їхніх прав та обов`язків.
Відтак відсутні правові підстави вважати, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені до участі у справі з порушенням вимог процесуального законодавства.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 07.10.2021 р. у справі № 910/6984/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 07.10.2021 р. у справі № 910/6984/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.06.2022 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.В.Андрієнко