П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/7805/21	

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Херсон, 06 січня 2022 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                          Танасогло Т.М.,
суддів:                                                   Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 року № 8/1/608 в повному обсязі, без зменшення основного розміру моєї пенсії за вислугу років з 90 % від грошового забезпечення до 70% від грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 року № 8/1/608 в повному обсязі, виходячи із суми 15568, 95 гривень та з урахуванням перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена довічно відповідно до спеціального Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 02.07.2005 року. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року у справі №540/1944/21 зобов`язано Головне управління ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії починаючи з 01.04.2019 року з урахуванням довідки Херсонського ОТЦК та СП №8/1/608 від 19.02.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідач, виконуючи рішення суду перерахував пенсію позивача на підставі нової довідки, але зменшив основний розмір пенсії позивача за вислугу років із 90% до 70% відповідного грошового забезпечення. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до нього із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Херсонського ОТЦК та СП № 8/1/608 від 19.02.2021 року у розмірі 90% від грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, однак ГПФУ в Херсонській області відмовило у перерахунку пенсії саме у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Херсонського ОТЦК та СП № 8/1/608 від 19.02.2021 з огляду на те, що рішення суду у справі №540/1944/21 не містить зобов`язань і вказівок щодо відсотка сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії та її виплати. Також пенсійний орган повідомив, що обмеження розміру його пенсії не застосовувались.
Відповідач проти позову заперечував.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на зазначення рішення суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його вимоги.
В обґрунтування скарги вказано про хибність висновків суду першої інстанції у даній справі щодо відсутності правових підстав для подання окремого позову про визнання протиправною відмову у перерахунку пенсії позивача без обмеження відсоткового розміру його пенсії та наявністю підстав для звернення до суду із завою в порядку ст. 383 КАС України в межах розгляду іншої справи - №540/1944/21. Так, позивач у скарзі наголошує на тому, що відповідач протиправно на виконання судового рішення у іншій адміністративній справі, при перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки, зменшив відсотковий розмір пенсії з 90% до 70%. Таке зменшення не узгоджується з нормами чинного законодавства та порушує його право на пенсійне забезпечення. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.02.2021р. у справі № 0940/2217/18, апелянт наголошує, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначеної. За вказаного, застосування на думку апелянта, відповідачем при перерахунку його пенсії статті 13 вказаного вище закону є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 p. № 2262-XII (далі - Закон № 2262).
Позивачу пенсія за вислугу років до 01.01.2018 р. нараховувалася в основному розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням таких складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років (40 %), надбавка за кваліфікацію, В/СЛ 1 клас (8 %), льотний склад при виконанні польотів (35 %), робота з таємними виробами, носіями, документами (10 %), надбавка за особливо важливі завдання (50 %), премія (35 %).
На підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 р. № 103 та відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням (капітан), надбавка за вислугу років (50 %).
Вважаючи неправомірними дії зі зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії, позивач раніше звертався до суду.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі № 540/2842/19 Головне управління ПФУ в Херсонській області зобов`язано здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи із 90 % від відповідних сум грошового забезпечення.
Вказане рішення суду набрала законної сили 25.02.2020 року та було виконане, про що зазначає позивач у позовній заяві та підтверджує наданими до позовної заяви доказами.
Судом першої інстанції також було встановлено, що Херсонським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлено оновлену довідку від 19.02.2021 р. № 8/1/608 про розмір грошового забезпечення, що враховується для проведення перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 р., в якій вказано наступні складові: посадовий оклад - 3660 грн.; оклад за званням (капітан) - 1270 грн.; надбавка за вислугу років (50 %) - 2465 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65 %) - 4806,75 грн., надбавка за роботу з таємними документами (10 %) - 366 грн., надбавка за класну кваліфікацію (5 %) - 183 грн., премія (77 %) - 2818,20 грн.
22.03.2021 р. позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки.
Проте, пенсійним органом було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки, у зв`язку із чим позивач також звертався до суду.
Відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі №540/1944/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 , зокрема визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у проведенні перерахунку розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 № 8/1/608 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 № 8/1/608, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду у справі №540/1944/21 набрало законної сили 24.06.2021 року.
Виконуючи вказане рішення суду ГУПФУ в Херсонській області здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 № 8/1/608, однак зменшило відсоткове значення основного розміру пенсії з 90% до 70%.
Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся до нього з відповідною заявою.
Відповідно до листа від 14.10.2021 №7679-6892/К-03/8-2100/21 ГПФУ в Херсонській області відмовив позивачу про перерахунок пенсії саме у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Херсонського ОТЦК та СП № 8/1/608 від 19.02.2021 з огляду на те, що рішення суду у справі №540/1944/21 не містить зобов`язань і вказівок щодо відсотка сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії та її виплати. Також пенсійний орган повідомив позивача, що обмеження розміру його пенсії не застосовувались, а перерахунок і виплата пенсії на підставі довідки №8/1/608 від 19.02.2021 з 01.04.2019 у розмірі 70% не є зупиненням виконання рішення суду у справі 540/2842/19.
Вважаючи протиправною вказану відмову, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в межах даної справи фактично оскаржуються дії суб`єкта владних повноважень-відповідача, вчинені на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі №540/1944/21, в частині розрахунку суми пенсії. Отже, фактично позивач не погоджується з діями відповідача щодо способу виконання судового рішення у справі №540/1944/21, адже виконуючи саме це рішення відповідачем вчинені дії щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивача.
Суд першої інстанції вважав, що предмет даного позову фактично спрямований на належне виконання судового рішення у справі № 540/1944/21 та зазначив, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення та прийшов висновку про наявність спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду (у порядку ст. 383 КАСУ), а також наголосив, що такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду попередньої інстанції, вважає їх хибними, виходячи з наступного.
Колегія суддів вважає вірним зауваження суду першої інстанції про те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист та у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством.
Дійсно, встановлений нормами Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, в тому числі, відповідно до ст.383 КАС України, не передбачає розгляд вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому, новому, судовому провадженні.
Водночас, суд першої інстанції, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.04.2019р. по справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019р. по справі №802/1933/18-а, залишив поза увагою те, що спеціальні правові норми Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 382, 383 КАС України) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що звернення позивача до суду із даним позовом у межах справи №540/7805/21 обумовлено незгодою позивача із діями відповідача щодо виконання іншого судового рішення, а саме рішення у справі №540/1944/21, яке набрало законної сили 24.06.2021року.
Так, судова колегія наголошує, що в межах адміністративної справи №540/1944/21 позивач – ОСОБА_1 оскаржував відмову відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у проведенні перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 р. № 8/1/608.
Обставини, з якими позивач пов`язував порушення його прав полягали саме у відмові відповідача у проведенні перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 р. № 8/1/608, у зв`язку із чим, за наслідками розгляду справи №540/1944/21, позивач просив зобов`язати відповідача провести йому – ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 р. №8/1/608, з урахуванням раніше виплачених сум.
Питання ж щодо конкретного розміру основної пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення, виходячи з яких мав бути здійснений перерахунок пенсії позивача – ОСОБА_1 з 01.04.2019р., спірним у справі №540/1944/21 не було.
Відтак, порушене позивачем у межах даної справи № 540/7805/21 питання не було предметом дослідження в адміністративній справі №540/1944/21, висновки суду щодо відсоткового розміру пенсії позивача, виходячи із розміру якого має бути перерахована пенсія ОСОБА_1 з 01.04.2019р. у судовому рішенні у справі №540/1944/21 відсутні.
Таким чином, зважаючи на визначені у справі № 540/1944/21 предмет та підстави позову, оскаржувані ОСОБА_1 у межах даної справи №540/7805/21 відмова відповідача у перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 року № 8/1/608 в повному обсязі, без зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90 % від грошового забезпечення до 70% від грошового забезпечення, не можуть розцінюватися як такі, що пов`язані з виконанням/невиконанням судового рішення у справі №540/1944/21.
Отже, приймаючи до уваги, що заявлені позовні вимоги у цих справах обґрунтовані різними обставинами та мають інше матеріально-правове обґрунтування, суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для застосування до спірних у цій справі правовідносин приписів ст.383 КАС України.
За вказаного, є хибним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав невірного обрання позивачем у спірному випадку способу захисту порушеного права.
Щодо суті позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.
Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як визначено ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон України №2262-ХІІ).
Відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення ОСОБА_1 пенсії – 2008р.), пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, в таких розмірах: 
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Надалі, Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.
27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні , який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесені зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.
Таким чином, положення статті 13 Закону №2262-ХІІ, якими максимальний розмір пенсії обмежено 70 відсотками грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом №1166-VII з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 у справі №0940/2217/18.
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019р. за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Таким чином, застосування відповідачем статті 13 Закону №2262-XII, яка регулює призначення пенсій, до правовідносин із перерахунку пенсії позивачу, є протиправним.
Натомість питання перерахунку пенсій врегульовано статтею 63 Закону №2262-ХІІ.
Так, згідно статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відтак, стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Відповідно до статті 51. Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії), при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(частина перша статті 51 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.04.2006 р. N 3591-IV).
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш, як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (статтю 51 доповнено частиною третьою згідно із Законом України від 15.07.2015 р. N 614-VIII).
Постановою КМУ від 13.02.2008 №45 затверджено «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі - Порядок №45), згідно з пунктами 2 та 3 якого ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).
Відповідно до пункту 4 цього Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 Порядку №45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Постановою №704 встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.
Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових доказів, позивач з липня 2005 року отримує пенсію, основний розмір якої при призначенні пенсії становив 90% грошового забезпечення (вислуга років 42) (а.с. 14зв.).
Враховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, відповідач при здійсненні на виконання рішення суду перерахунку з 01.04.2019р. пенсії позивача на підставі оновленої довідки Херсонського ОТЦК та СП від 19.02.2021р. №8/1/608, зменшив відсотковий розмір основної пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення.
Водночас, застосування цього показника (70% грошового забезпечення) до перерахунку пенсії відповідачем, на переконання колегії суддів, є протиправним, оскільки він стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.
При цьому, слід також зазначити, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців врегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, а також нормами Постанов №№704,103, тому застосування статті 13 цього Закону№2262-XII, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019р. на підставі оновленої довідки, були відсутні підстави для обмеження основного розміру його пенсії 70 відсотками відповідних сум грошового забезпечення згідно зі ст. 13 Закону №2262-XII, позаяк, як вже було зауважено вище, дане обмеження не стосується позивача, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена раніше і виплачувалась, а тому належним способом захисту прав позивача буде відновлення становища позивача, що існувало до здійснення протиправних дій відповідачем.
Відтак, перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи із розрахунку 70% грошового забезпечення, є протиправним, оскільки обмежує гарантії права на пенсійне забезпечення, набуті ОСОБА_1 раніше та до перерахунку його пенсії мав бути застосований відсотковий розмір його пенсії 90%.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, що законодавче врегулювання спірних правовідносин не передбачає застосування обмежень пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів дійшла висновку про наявність з боку відповідача неправомірних дій в частині зменшення відсоткового розміру його пенсії.
Як встановлено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданнями адміністративного судочинства, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, колегія суддів зауважує, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Водночас, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року).
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити реальне поновлення порушеного права.
З урахуванням усіх встановлених обставин справи, на підставі наведених вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає, що визнання протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії з відсотковим розміром пенсії 90% належним чином не захищає порушені права ОСОБА_1 , оскільки відповідачем не приймалося відповідних рішень, а надано відповідь у формі листа, яке не є правовими актом індивідуальної дії, тобто по суті відповідачем допущено протиправні дії.
Таким чином, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70 відсотків грошового забезпечення, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки Херсонського ОТЦК та СП від 19.02.2021р. №8/1/608 та зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Херсонського ОТЦК та СП від 19.02.2021р. №8/1/608 з 01.04.2019 року виходячи з 90% грошового забезпечення. 
Вирішуючи дану справу, колегія суддів врахоує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Як передбачено ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що висновки суду попередньої інстанції не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України,  та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315-317, 321, 322, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року у справі № 540/7805/21– скасувати.
Ухвалити у даній справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057) щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 90% до 70% при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 року № 8/1/608.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.02.2021 року № 8/1/608, виходячи із 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених перерахунку та виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Шеметенко Л.П.