ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року	Львів	Справа № 460/3166/21 пров. № А/857/264/22 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                                    Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                      Бруновської Н.В., Матковської З.М.
з участю секретаря судового засідання                                 Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Щербаковим В.В. у м. Рівне в порядку письмового провадження, у справі № 460/3166/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

                                                         В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 29.03.2021 № 000020650705 та № 000020660705.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Рівненській області від 29.03.2021 року № 000020650705.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Рівненській області від 29.03.2021 року № 000020660705.
Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області, судовий збір в сумі 2 656,30 грн.
Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив порядок проведення фактичної перевірки, а саме провів її без належних для цього підстав. Крім того, суд відхилив твердження відповідача про продаж позивачкою алкогольних напоїв без ліцензії, продаж алкогольних напоїв без марок акцизного збору та не роздрукування фіскального звітного чеку зважаючи на наявність судових рішення у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили і свідчать про відсутність відповідних обставин.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що фактична перевірка позивача проведена на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, тобто у наказі зазначені підстави для проведення перевірки. Крім цього, відповідач звертає увагу на те, що, відповідно до п. 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка проводиться без попередження платника податків (особи).   
Тому, відповідач заперечує твердження позивача про те, що фактична перевірка проведена без встановлених на те підстав.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що, на підставі наказу від 22.02.2021 року № 426-п та направлень на перевірку від 23.02.2021 року № 470/17-00-07-05-16, № 469/17-00-07-05-16 і № 468/17-00-07-05-16, відповідач провів фактичну перевірку позивачки з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів. В якості підстави зазначено: підпункт 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
За результатами фактичної перевірки відповідач 24.02.2021 року склав акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами № 1099/17-00-07-05-13/2938902028.
На підставі акта перевірки, відповідач, 29.03.2021 року, прийняв податкові повідомлення-рішення:
- № 000020650705, на підставі якого наклав штрафні (фінансові) санкції  в сумі 265 570 грн. через порушення позивачкою ст.11, ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»,  п.п.54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що полягає у продажі алкогольних напоїв без ліцензії та марок акцизного збору; 
- № 000020660705, на підставі якого наклав штрафні (фінансові) санкції  в сумі 60 грн. через порушення позивачкою п.п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що полягає у не роздрукуванні фіскального звітного чеку. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно із п. 80.1  статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Водночас, відповідно до пп. 80.2.1-80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Згідно з пп. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Виходячи з аналізу наведених норм права, апеляційний суд зазначає, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу та направлення на проведення такої перевірки перед її проведенням. У свою чергу відсутність вищевказаних документів є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.
Апеляційний суд встановив, що фактична перевірка призначена на підставі пунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Однак, в наказі не зазначено, і контролюючий орган не довів до відома позивачки, яка інформація про можливі порушення вимог податкового чи іншого законодавства позивачкою, про яку йде мова у цих підпунктах Кодексу, є підставою для призначення і проведення перевірки.
На думку апеляційного суду, контролюючий орган, не довівши до відома позивачки інформацію, яка стала підставою для призначення і проведення перевірки, позбавив позивачку можливості знати та оцінити цю інформацію, для того, щоб скористатися своїм правом на допуск чи не допуск працівників контролюючого органу до перевірки.
Крім того, наказ про призначення фактичної перевірки не містить посилання на фактичні підстави для проведення перевірки, що свідчить, на думку апеляційного суду, про його протиправний характер.
З урахуванням цих обставин, апеляційний суд вважає, що відповідач порушив порядок проведення фактичної перевірки, що свідчить про незаконність проведення фактичної перевірки.
У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 21.05.2020 року у справі № 208/6557/16-а  вказав, що, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Тому, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про скасування оскаржених податкових повідомлень-рішення, як протиправних з тих підстав, що відповідач провів перевірку без правових підстав. 
Інші аргументи сторін, не впливають на висновок апеляційного суду щодо не законності оскарженого рішення.  
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року в справі № 460/3166/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повний текст постанови складений 13.07.2022 року