Ухвала
 
15 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 2-3762/02 
провадження № 61-4937св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П. В., заінтересована особа - ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Микитюка О. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П. В., заінтересована особа - ОСОБА_2 . 
 
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2019 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 відкрито. 
 
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 закрито.
 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2019 року повернуто скаржнику.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення скарги. 
Визнано неправомірними дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П. В. щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів за 2018 рік згідно довідки від 13 вересня 2019 року № 5/10716770.
У задоволенні інших вимог скарги відмовлено. 
 
У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою    ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2019 року відмовлено. 
 
Касаційну скаргу    ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року залишено без руху для сплати судового збору.
 
У травні 2021 року заявником у встановлений судом строк зазначений недолік касаційної скарги усунуто, судовий збір сплачено. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою     ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, та витребувано з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу № 2-3762/02. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року заявник визначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 640/537/14-ц (провадження № 61-15685св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), та зазначає про невірне застосування норми статті 449 ЦПК України. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П. В., заінтересована особа - ОСОБА_2 , призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк
 
                                                                                                                           І. А. Воробйова
 
                                                                                                                           Р. А. Лідовець