ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року	Львів	Справа № 260/5363/21 пров. № А/857/787/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення  Закарпатського окружного  адміністративного суду  від 22 грудня 2021 року (суддя Плеханова З.Б., розглянуто в  м. Ужгород,  письмове провадження) у справі № 260/5363/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного  управління  Пенсійного фонду України в Закарпатській області  про зобов`язання  вчинити  певні дії, - 
                                                  В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області з позовом, в якому просив:  визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2018 року відповідно до вимог ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 виходячи з розміру призначеної пенсії 53% з врахуванням раніше проведених виплат;  зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та її виплату відповідно до вимог ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 виходячи з розміру призначеної пенсії 53% з врахуванням раніше проведених виплат;  стягнути судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 908 грн., а також 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. Позивачу призначено  довічну пенсію  згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової  служби  та деяких інших осіб» ( пенсійне посвідчення  від 09.01.2014 року  серії НОМЕР_1 ) за вислугу років  у розмірі 53 відсотка  відповідних  сум грошового забезпечення.  Відповідно до Постанови  КМ України «Про перерахунок  пенсій особам, які звільнені  з військової служби, та деяким  іншим  категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 Закарпатським  обласним  військовим комісаріатом  складено довідку № ХР10510 від 01.10.2021 року.  Позивач вважає, що  ГУ Пенсійного  фонду України  в Закарпатській області  протиправно не було  здійснено  перерахунок раніше  призначеної пенсії  за відповідною посадою  військовослужбовця, із врахуванням  посадового окладу, окладу за  військове звання, надбавки за вислугу років, щомісячних  додаткових видів  грошового забезпечення та  премії на  виконання постанови КМ України № 103., чим порушено його права та охоронювані законом інтереси. 
Рішенням Закарпатського  окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року в задоволені позову відмовлено повністю. 
Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача відповідають вимогам встановлених у ч.2 ст.2 КАСУ, відтак  суд не вбачав протиправної бездіяльності в діях відповідача.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції  позивачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм  матеріального та процесуального права апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове, яким позовні  вимоги задовольнити повністю, судові витрати  покласти на  відповідача та змінити  розподіл судових витрат між сторонами. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області  подало відзив на  апеляційну скаргу, в якій  зазначає, що  Закарпатським ОВК було подано довідку № ХР10510 про зміну грошового забезпечення позивача і зазначено основні види грошового забезпечення без зазначення додаткових для проведення перерахунку, передбаченого Постановою КМУ № 103. На підставі даної довідки було здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2018 року, і тому Головним управлінням не вчинялися дії щодо неврахування надбавок на підставі власного рішення.
Представник позивача  надав пояснення на відзив  відповідача на апеляційну скаргу.  
У відповідності до частини першої    статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України    (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
У  відповідності до матеріалів пенсійної справи ХР 10510 ОСОБА_1 перебуває на обліку у пенсійному органі з 01.01.1993 року, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  та якому призначено пенсію як підполковнику в розмірі 53 % грошового забезпечення.
04.08.2008 року Закарпатським ОВК, на підставі ПКМУ від 07.11.07 № 1294 Довідку №1344/3 ХР 10510 (яка наявна в пенсійній справі), із зазначенням наступних складових: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
23.03.2018 року Закарпатським ОВК, відповідно до Постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103, було видано Довідку ХР10510,( яка наявна в пенсійній справі) в якій зазначені наступні складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд першої інстанції правильно      зазначив, що питання перерахунку раніше призначених пенсій регулюється статтею 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ), згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 45).
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому, у Додатку 2 до Порядку№45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
При цьому, суд першої інстанції правильно зауважив, що до компетенції Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку №45, однак, зміни внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані протиправними та нечинними судом, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.
Як зазначалось вище - у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. 
Водночас, алгоритм дій, який повинен вчинити позивач щодо забезпечення перерахунку пенсії не змінився.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що в матеріалах справи відсутня належним чином оформлена довідка уповноваженого державного органу, який наділений повноваженнями щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача. Окрім вказаного позивач не надав суду підтвердження направлення на адресу Пенсійного фонду оновленої довідки, не надав докази звернення з такою до відповідача, і також відсутня офіційна відмова у прийнятті відповідачем даної довідки, що унеможливлює здійснити відповідачем перерахунок пенсії та її виплату відповідно до вимог ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 виходячи з розміру призначеної пенсії 53% з врахуванням раніше проведених виплат, що просить позивач.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з    ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених    статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
П О С Т А Н О В И В : 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року  в адміністративній справі № 260/5363/21зза позовом ОСОБА_1 до Головного  управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області  про зобов`язання  вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний