Справа № 944/1371/21                                Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М. 
Провадження № 22-ц/811/3473/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 4

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       31 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
секретаря Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка" на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 липня 2021 року у складі судді Колтуна Ю.М. у справі за позовом Державного підприємства "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка" до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про заборону демонтажних та інших будівельних робіт та зобов`язання провести реєстрацію права власності на придбані з електронних торгів будівлі,-
встановив:
У березні 2021 року позивач ДП "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про заборону демонтажних та інших будівельних робіт та зобов`язання провести реєстрацію права власності на придбані з електронних торгів будівлі.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідно до протоколу № 452862 проведення електронних торгів СЕТАМ від 12.12.2019 реалізовано будівлю літ. "А-4" загальною площею 7183,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що видано Акт про проведені елетронні торги від 31.01.2020. 
05.10.2020 реалізовано суміжну будівлю, що з`єднується з вищевказаною будівлею спільним переходом, а саме будівлю літ "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу №505134 проведення електронних торгів СЕТАМ від 05.10.2020, про що видано Акт про проведені електронні торги від 27.10.2020. 
Однак, згідно з отриманим від Яворівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Витягу (інформації) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вищезазначене майно залишається зареєстрованим за ДП НДГХП "Сірка", право власності покупцем досі не переоформлено, а отже згідно із вимогами ст.331 ЦК України право власності на придбане нерухоме майно у нього не виникло. 
Незважаючи на це, відповідачкою самочинно, без виникнення у неї права власності на вищевказані будівлі, без підписання акту прийому - передачі придбаного майна проводяться демонтажні та інші будівельні роботи, без отримання обов`язкових дозволів, погоджень, повідомлень, що вимагаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". 
Крім цього, дані роботи проводяться на промислових об`єктах підвищеної небезпеки, не ліцензованими особами на виконання таких робіт, без відповідного огородження об`єкту, без вжиття належних заходів безпеки при проведенні висотних робіт, забезпечення індивідуальних засобів безпеки працівників, з грубим порушенням Державних будівельних норм (ДБН 360-92, ДБН В.2.2-28.2010 та інших), що може мати наслідком обвал будівельних конструкції, створення інших аварійних ситуацій, при цьому пошкоджується навколишня територія, завдається шкода навколишньому природньому середовищу, наявна реальна загроза для життя та здоров`я людей, як тих що виконують будівельні роботи, так і працівників ДП НДГХП "Сірка" та сторонніх громадян, що можуть проходити біля будівель, які не обнесені відповідною безпековою огорожею. Викладені факти встановлено комісією ДП НДГХП "Сірка" згідно акта від 11.03.2021, а також зафіксовано відповідними фотоматеріалами.
Позивач просив заборонити відповідачці проведення будь-яких будівельних робіт, в тому числі робіт з демонтажу по суміжних будівлях літ."А-4" заг.пл.7183,6 кв.м. та літ "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати здійснити реєстрацію права власності на вказані об`єкти згідно вимог чинного законодавства.
Оскаржуваним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05 липня 2021 року у задоволенні позову Державного підприємства "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про заборону демонтажних та інших будівельних робіт та зобов`язання провести реєстрацію права власності на придбані з електронних торгів будівлі - відмовлено повністю. 
Рішення оскаржив позивач ДП "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка", з рішенням не погоджується вважаючи, що таке винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що позов пред`явлено з тих підстав, що відповідачем придбано з електронних торгів нерухоме майно ДП "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка", що було арештовано та виставлено на прилюдні торги Яворівським районним відділом Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) під час примусового виконання виконавчих документів про стягнення коштів з позивача, про що видано акти про проведені електронні торги від 31.01.2020 та від 27.10.2020.
Однак, згідно отриманого від Яворівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірне майно залишається зареєстрованим за ДП НДГХП «Сірка», право власності покупцем не переоформлюється. 
Звертає увагу, що згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України, п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а також право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Просить врахувати, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію права власності викликано саме в сенсі того, що такий не здійснивши реєстрацію права власності, приступив до демонтажних робіт, чим порушив зареєстроване право власності на дані будівлі на той час за позивачем.
Сам факт зареєстрованого права власності за позивачем, на переконання апелянта, свідчить про те, що такий об`єкт нерухомості є державною власністю, відтак у позивача наявні відповідні податкові зобов`язання, позивач відповідає за стан та збереження майна перед Фондом державного майна України, відповідні права та інтереси позивача є порушеними, що дає йому право на захист в судовому порядку.
Крім цього, не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ДП НДГХП «Сірка» не уповноважений звертатися до суду про заборону проведення демонтажних та інших будівельних робіт, оскільки позивач, як власник такого майна, має право на його захист, в тому числі і від неправомірних посягань, таких як розбирання, руйнування, неправомірне входження, при цьому такі роботи проводяться на промислових об`єктах підвищеної небезпеки, проводяться не ліцензованими особами, без вжиття належних заходів безпеки при проведенні висотних робіт і т.п.
Просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 липня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Державного підприємства "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка".
Учасники справи представник позивача ДП НДГХП «Сірка» та відповідач ОСОБА_1 , представник третьої особи Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судові засідання 29 березня 2022 року та 31 травня 2022 року не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, в чому саме полягає порушення його прав внаслідок нереєстарації відповідачем права власності на об`єкти нерухомого майна, яке придбане на електронних торгах, при цьому позивачем не наведено жодної норми закону, яка б дозволяла суду зобов`язати відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на придбане нерухоме майно.
Також, суд першої інстанції прийшов висновку, що позивач ДП НДГХП "Сірка" не є тим органом, який відповідно ст.6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ст.13 Закону України "Про архітектурну діяльність", здійснює повноваження щодо будівельно-архітектурного контролю, а тому не уповноважений звертатись до суду про заборону демонтажних та інших будівельних робіт.
Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення згідно вимог ЦПК України судова колегія враховує таке.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 31.01.2020 заступником начальника Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мудрак П.М. складено Акт про проведені електронні торги, за яким відповідно до протоколу №452862 проведення електронних торгів СЕТАМ від 12.12.2019 реалізовано будівлю "А-4" заг.пл.7183,6 кв.м., що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , що належала боржнику ДП НДГХП "Сірка". Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 , кошти в сумі 319874,00 грн. перераховано в повному обсязі, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с. 21).
Крім цього, згідно із Актом про проведені електронні торги від 27.10.2020, складеного заступником начальника Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мудрак П.М., відповідно до протоколу №505134 проведення електронних торгів СЕТАМ від 05.10.2020 реалізовано будівлю "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , що належала боржнику ДП НДГХП "Сірка". Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 , кошти в сумі 47800,00 грн. перераховано в повному обсязі, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с. 24).
Звертаючись із позовними вимогами позивач ДП НДГХП "Сірка" покликався на те, що згідно отриманого від Яворівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірне майно залишається зареєстрованим за ДП НДГХП «Сірка», право власності покупцем не переоформлюється, при цьому відповідачкою самочинно, без виникнення у неї права власності на вищевказані будівлі, без підписання акту прийому - передачі придбаного майна проводяться демонтажні та інші будівельні роботи, без отримання обов`язкових дозволів, погоджень, повідомлень, що вимагаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". 
Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з нереєстрацією відповідачем права власності на придбане на електронних торгах нерухоме майно, а також проведення будівельних та демонтажних робіт на вказаних об`єктах.
Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.
Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних правовідносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином у розумінні статті 202 ЦК України.
Натомість, документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане нерухоме майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Підставою для вчинення цієї нотаріальної дії є звернення до нотаріуса набувача нерухомого майна чи його повіреної особи та подання ним документів, які безспірно встановлюють факт набуття права власності на нерухоме майно внаслідок проведення аукціону.
Тобто у випадку придбання нерухомого майна на прилюдних торгах документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є саме свідоцтво про придбання нерухомого майна, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені торги.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду
від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).
Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Моментом виникнення майнових прав, а саме: суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних із володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності.
Згідно із положеннями частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).
Судом встановлено, що свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, відповідач ОСОБА_1 не отримала, оскільки, як пояснила відповідач, через відсутність повної поштової адреси будівель.
Таким чином, отримавши акт про перемогу на електронних торгах, своє право власності на нерухоме майно належним чином відповідач ОСОБА_1 не зареєструвала, не звернулася до нотаріуса та не отримала свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, тобто вона не набула права власності на нерухоме майно, яке було предметом реалізації з електронних торгів - будівлю літ. "А-4" загальною площею 7183,6 кв.м., а також суміжну будівлю літ "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала позивачу ДП НДГХП "Сірка".
Разом з тим, за змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.
При цьому положеннями статті 13 цього Кодексу передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Із наведених положень законодавства вбачається, що захист цивільного права полягає в усуненні тих порушень, які перешкоджали в повній мірі його реалізації, також вбачається, що захист полягає у відновленні права, тобто тих його обсягів, які існували до порушення. Із наведених норм права також слідує, що при відновленні порушеного права особі не може бути надано за обсягом більше прав, ніж їх існувало до порушення.
У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).
Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на придбане нерухоме майно, суд першої інстанції правильно врахував, що позивачем не наведено жодної норми закону, яка б дозволяла суду зобов`язати відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на придбане нерухоме майно, відтак правомірно відмовив у задоволенні такої вимоги, при цьому не виконання відповідачкою обов`язку щодо реєстрації права власності на придбане майно, як зазначено вище, вказує на те, що вона не набула права власності на спірне нерухоме майно.
В свою чергу, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про заборону відповідачці проведення будівельних робіт, в тому числі з демонтажу по суміжних будівлях літ. "А-4" загальною площею 7183,6 кв.м., а також літ "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 , суд першої інстанції прийшов висновку, що позивач ДП НДГХП "Сірка" не є тим органом, який відповідно ст.6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ст.13 Закону України "Про архітектурну діяльність", здійснює повноваження щодо будівельно-архітектурного контролю, а тому не уповноважений звертатись до суду про заборону демонтажних та інших будівельних робіт.
Саття 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає зміст та форми державного архітектурно-будівельного контролю.
Під державним архітектурно-будівельним контролем розуміється сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проєктувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва в порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. 
У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проєкту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки, уповноважений орган має право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію. 
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:  усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.
За результатами таких перевірок орган державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до закону розглядає справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Звертаючись до суду, позивач надав акт огляду будівлі від 11.03.2021, складений комісією працівників ДП НДГХП "Сірка", за змістом якого на час огляду будівель літ. "А-4" загальною площею 7183,6 кв.м., а також літ "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 , які придбані на торгах ОСОБА_1 , проводяться роботи по демонтажу будівель, при цьому демонтовано 50% будівельних конструкцій вказаних об`єктів.
Як зазначає позивач, з даного питання представник ДП НДГХП "Сірка" звертався із заявами до Національної поліції, однак протиправна діяльність відповідача продовжується, звернення до поліції результату не дало.
Натомість, до органів, які мають повноваження щодо архітектурно-будівельного контролю, представник ДП НДГХП "Сірка" не звертався.
Колегія суддів звертає увагу, що реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених ст. .41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також звернутися до суду з позовом про усунення виявлених порушень.
Питання звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень та дискреційними повноваженнями такого орагану. 
Разом з тим, у разі невиконання органом державного архітектурно-будівельного контролю його повноваження, передбаченого законом, особа, яка вважає, що така бездіяльність порушує її права або законні інтереси, має право звернутися до цього органу та вимагати вчинення відповідних дій. У разі відмови у задоволенні таких вимог, бездіяльність може бути оскаржено до суду. 
З врахуванням встановлених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про заборону відповідачці проведення будь-яких будівельних робіт по будівлях літ. "А-4" загальною площею 7183,6 кв.м., а також літ "А-1" заг.пл. 387,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки до органу, уповноваженого на проведення архітектурно-будівельного контролю, позивач, як особа, яка вважає, що така діяльність порушує його права та інтереси, не звертався, при цьому лише у разі відмови у задоволенні таких вимог, бездіяльність цього органу може бути оскаржено до суду. 
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Оскаржуване судові рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,- 
постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство "Сірка" - залишити без задоволення. 
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 липня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2022 року.
       Головуючий:                                                А.В. Ніткевич 

Судді:                                                         С.М. Бойко

С.М. Копняк