П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/3252/21-а                                       Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
12 травня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області сформувати і подати подання про повернення суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 14391,00 грн., згідно квитанції АТ "Таскомбанк" № ПН2332944 від 21.05.2021.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецької області.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у поверненні помилково перерахованих коштів, викладену у формі листа від 29.06.2021 № 2400-0502-8/22461;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2021 щодо повернення помилково сплачених коштів за майно, придбане вперше;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн.
В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. 
Відповідачем зазначено, що позивачем при реєстрації купівлі-продажу нерухомого майна документи, на підставі яких нотаріусу надано право звільняти покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, не було надано, тому сплата збору здійснена правомірно.
Враховуючи положення Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач вважає, що право на отримання пільги надається у вигляді звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування або на повернення такого зайво сплаченого збору за умови наявності у громадянина доказів, що такий громадянин перебуває у черзі на одержання житла або придбаває житло вперше.
На переконання відповідача, органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення особи такою, що придбаває житло вперше або під час придбання перебувала у черзі на отримання житла.
Позивач та третя особа правом подання письмових відзивів на апеляційну скаргу не скористались.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом встановлено наступні обставини справи.
На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.05.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2727, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній придбав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , з належними до нього спорудами, загальною площею 159,9 кв.м., житловою площею 62,9 кв.м.
Пунктом 3 договору купівлі-продажу зазначено, що ринкова вартість житла становить 1439100,00 грн.
Відповідно до п. 11 договору купівлі - продажу покупцем, позивачем у справі, на виконання Закону України "Про збір на обов`язкове пенсійне страхування" здійснено сплату збору на обов`язкове пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості житла, що підтверджується наявною у справі квитанцією № ПН2332944 від 21.05.2021 р.
Вважаючи, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення надмірно сплачених коштів.
За результатами розгляду даної заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом повідомило позивача про неможливість повернення помилково сплачених коштів, оскільки ним не було надано вичерпного переліку документів ні нотаріусу під час реєстрації операції купівлі - продажу нерухомого майна, ні при зверненні до відповідача.
Вважаючи вказану відмову пенсійного органу протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було належним чином розглянуто заяву, не надано оцінку доводам, зазначеним у цій заяві та не перевірено право позивача на повернення збору, як особи, яка вперше придбавала житло.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Зазначеними нормами передбачено, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Таким чином, від сплати збору при придбанні нерухомого майна звільняються громадяни, які придбавають житло вперше незалежно від того чи перебувають вони на черзі на одержання житла.
Відповідно до п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів", затвердженого постановою правління ПФУ від 27.09.2010 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 988/18283, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.
Отже, саме на органи Пенсійного фонду покладено обов`язок прийняття рішень про наявність чи відсутність підстав для повернення коштів на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок N 787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Пунктом 8 Порядку № 787 визначено, що подання складає орган, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Як свідчать матеріали справи, 21.05.2021 р. позивач здійснив сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції з купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу у сумі 14391,00 грн. (1% вартості житла), що підтверджується наявною у справі квитанцією № ПН2332944 від 21.05.2021 р.
Отже, при прийнятті рішення за заявою позивача, відповідачем не було належним чином розглянуто заяву, не надано оцінку доводам, зазначеним у цій заяві та не перевірено право позивача на повернення збору, як особи, яка вперше придбавала житло.
Суд звертає увагу, що рішення пенсійного органу містить лише інформацію щодо порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Рішення відповідача взагалі не містить висновку щодо заяви позивача про повернення сплачених коштів, а саме - збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири, а тому не можливо визначити з яких саме підстав не сформовано та не подано до ГУ ДКС України в Чернівецькій області подання про повернення вказаних вище коштів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що фактично відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області викладена у листі від 29.06.2021 р. № 2400-0502-8/22461, є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.
З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо виходу за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.02.2021 щодо повернення сплачених коштів за майно, придбане вперше.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.      
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Матохнюк Д.Б.