П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/13754/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук А.В.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
27 травня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2021 року позивач, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулась в суд з позовною заявою до Погребищенської міської ради (відповідача), в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність щодо не прийняття рішення за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 2, 00 га для ведення особистого селянського господарства в межах земельної ділянки площею 22,8966 га кадастровий номер 0523481000:04:000:0147, розташованої на території Білашківської сільської ради Вінницького району;
- зобов`язати відповідача на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 2, 00 га для ведення особистого селянського господарства в межах земельної ділянки площею 22,8966 га кадастровий номер 0523481000:04:000:0147, розташованої на території Білашківської сільської ради Вінницького району та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 25.01.2022 позов задовольнив. Визнав протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 , поданого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в межах земельної ділянки площею 22,8966 га кадастровий номер 0523481000:04:000:0147, що розташована на території Білашківської сільської ради.
Зобов`язав Погребищенську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 , подане в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в межах земельної ділянки площею 22,8966 га кадастровий номер 0523481000:04:000:0147, що розташована на території Білашківської сільської ради та вирішити питання, щодо якого звернулась заявниця, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Стягнув на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в цій частині та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що  сторонами у договорі встановлено гонорар у фіксованому розмірі, а квитанція про оплату підтверджує реальність понесених витрат. Отже, вказаний перелік документів, на думку апелянта, повністю підтверджує реальність понесених витрат.
Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в без змін рішення суду першої інстанції.
Вважає, що зі сторони адвоката Щавінського К.В. є недобросовісне використання представництва громадян у спосіб здобуття власного збагачення та своєрідного покарання Погребищенської громади при наданні земельних ділянок. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивача щодо розподілу судових витрат в частині відмови в стягненні витрат на правничу допомогу, яку позивач клопотав змінити шляхом задоволення в повному обсязі.
Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які належить до відшкодування позивачам суд зважає на додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) де вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Також зазначає, що в матеріалах позовної заяви відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 4 та 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Надаючи оцінку письмовим доказам, суд наголошує, що на підставі п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З аналізу наведених правових норм встановлено, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації сторін, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інші витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.
Як встановлено судом першої інстанції, до суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів подано договір про надання правової допомоги від 27.06.2021, квитанцію від 13.12.2021 про оплату позивачем гонорару адвоката у сумі 5000 грн.
При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 зазначив, що адвокат не зобов`язаний надавати детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), у випадку, якщо розмір гонорару, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу колегія суддів вважає, що такі витрати були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально, однак розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Слід також зазначити, що у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Разом з тим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, ця справа є справою незначної складності, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак не потребувала для адвоката значного часу для підготовки як позовної заяви так і відповідних додаткових документів.
Враховуючи обсяг позовної заяви, а також, те що справу віднесено до справ незначної складності, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що понесені позивачем витрати в сумі 5000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, та є завищеними.
Апеляційний суд, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, виходить із такого:
- дана справа відноситься до справ незначної складності, наявна стала та значна практика представника позивача у такій категорії справ з представництва позивача;
- розгляд справи проведено без участі сторін у порядку письмового провадження;
- позов носить немайновий характер;
- дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо присудження позивачу витрат на професійну правничу допомогу у  сумі 2000 грн.  
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.