ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/136/22	Головуючий у 1-й інстанції Братків І.І. 	
Провадження № 33/817/212/22 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.164 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 — адвоката Рибачок А.М. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із конфіскацією дизельного палива в кількості 20 літрів, переданого 11.02.2022 на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 11.02.2022 близько 15.10 год. в с. Плотича Козівської ОТГ здійснював продаж дизельного палива ємністю 20 літрів гр. ОСОБА_2 без відповідних на це документів, а саме ліцензії, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 — адвокат Рибачок А.М. просить поновити строк апеляційного оскарження та постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі одного випадку суд не може вважати, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рибачок А.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 
Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного. 
Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі. Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови ОСОБА_1 отримав 05 квітня 2022 року, а апеляційна скарга подана 12 квітня 2022 року.
З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин. 
Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, в зв`язку з чим постанова не може бути визнана обґрунтованою і підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 11.02.2022 серії ВАБ № 616298, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 11.02.2022, фото таблицю, рапортом інспектора-чергового СПД № 1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Хомко М.С. від 11.02.2022, заяву ОСОБА_2 про отримання на відповідальне зберігання вилученого дизельного палива. 
З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не доводять наявність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП з огляду на таке.
Положеннями Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" встановлено, що торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.        
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Відповідно до вимог ч. ч.1, 2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва – підприємцями.
Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Ці обставини долученими до матеріалів справи доказами не підтверджуються.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 616298 ОСОБА_1 11 лютого 2022 року близько 15.10 год. в с. Плотича Козівської ОТГ здійснював продаж дизельного палива ємністю 20 літрів гр. ОСОБА_2 без відповідних на це документів, а саме ліцензії.
Проте, у матеріалах справи, зокрема в протоколі, відсутня вказівка на здійснення ОСОБА_1 саме господарської діяльності, тобто систематичний характер продажу дизельного палива, а також відсутні докази того, що ОСОБА_1 , займався чи займається такою господарською діяльністю. Сам факт одноразової реалізації дизельного палива, про який зазначено в протоколі, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 займається цим видом господарської діяльності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є передчасним та ґрунтується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в його діях складу вказаного правопорушення. 
За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 — адвокату Рибачок А.М. строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Харуни Я.Я. задовольнити.
Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя