ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2022 р.                                                        Справа №926/4349/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого – судді                                                                       Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                                                                                                                                                            Малех І.Б.,
                                                                                                     Якімець Г.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" від 25.02.2022 №302 (вх. суду від 09.03.2022 №01-05/644/22)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2022 (повний текст рішення складено 23.02.2022, суддя Миронюк С.О., м. Чернівці)
у справі      № 926/4349/21
за позовом Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго"
до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж"
про стягнення збитків в сумі 126 389,20 грн

В С Т А Н О В И В:
          Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
          У жовтні 2021 року Міське комунальне підприємство “Чернівцітеплокомуненерго” звернулося з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю “Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління” про стягнення збитків за Договором № 302 від 30.09.2018 р. в сумі 126 389,20 грн.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 30.09.2018 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №302 щодо виконання робіт з капітального ремонту існуючої котельні та теплових мереж ДНЗ № 28 по вул. Якоба фон Петровича, 12 у м. Чернівці, відповідно до умов якого відповідачем не проведено, всупереч вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрацію податкової накладної на суму 758 335,20 грн. в томy числі ПДВ 126 389,20 грн. Тому, позивач був позбавлений можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 126 389,20 грн, через що зазнав збитків у вигляді не отриманого податкового кредиту.
          Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2022 у справі №926/4349/21 у задоволенні позову відмовлено.

          Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
          Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" (позивач) не погодилось з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.
          В апеляційній скарзі скаржник вказує, зокрема, що з червня 2021 по 23.02.2022  податкова накладна так і не розблокована через бездіяльність відповідача.

          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" та ухвалено здійснити розгляд справи на підставі ч. 10  ст. 270 ГПК України  в порядку  письмового провадження без повідомлення  учасників справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод          кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3  статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
          Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
          При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
          Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.          
          Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції  залишити без змін, з огляду на наступне.
          Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
30.09.2018 року між Міським комунальним підприємством “Чернівцітеплокомуненерго” (замовник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" (підрядник) укладено Договір №023, за яким замовник доручає, підрядник зобов`язується відповідно до дефектних актів замовника розробити та надати кошторисну документацію до умов Договору власними силами та залученими силам (субпідряд) у відповідності до ДСТУ Б Д. 1.1-1: 2013 та виконати роботи з капітального ремонту існуючої котельні та теплових мереж ДНЗ № 28 по вул. Якоба фон Петровича, 12 в м. Чернівці.
Вартість усіх робіт та матеріальних ресурсів, встановлюється виходячи з цін. визначених на основі положень ДСТУ БД. 1.1-1: 2013 і складає 4 500 000 грн 00 коп., без ПДВ за рахунок коштів місцевого бюджету, згідно титульного списку на 2018 р. (п. 2.1. Договору).
На виконання умов Договору Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" у жовтні 2018 року виконало роботи з капітального ремонту існуючої котельні та теплових мереж ДНЗ №28 по вул. Якоба фон Петровича, 12 в м. Чернівці на суму 758 335,20 грн, в тому числі ПДВ 126389,20 грн. 
Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" 26.10.2018 року оплатило суму виконаних робіт з рахунку, що відкритий у Державній казначейській службі України у м. Чернівці, що підтверджується Платіжним дорученням №37 від 26.10.2018 (а.с. 62).
На момент укладання Договору відповідач був платником єдиного податку з ставкою 5% група 3, а з 02.10.2018 року став платником податку.
Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" виписало податкову накладну №5 від 29.10.2018 року на суму 758335,20 грн, але, реєстрація даної накладної була зупинена Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області на підставі пп. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки, податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом п.п.1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Позивач у позові посилається на те, що відповідач в порушення вимог діючого на законодавства, зокрема ст. 201 Податкового кодексу України, не оформив податкові накладні та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, тим самим позбавивши позивача права на віднесення сум сплаченого ПДВ по даній операції до складу податкового кредиту у розмірі 126 389,20 грн.
У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.
Таким чином, в даній нормі права йдеться мова про збитки в результаті порушення цивільного права.
Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
В той же час, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, є окремим випадком застосування загального принципу цивільного права (частина перша статті 22 Цивільного кодексу України), за яким особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Позивач має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, але й сам факт порушення відповідачем його обов`язку та причинний зв`язок між цим порушенням і шкодою. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою для настання цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, обов`язок по відшкодуванню збитків настає для суб`єктів господарювання у разі порушення господарського зобов`язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (статті 224, 225 Господарського кодексу України та  Цивільного кодексу України), або такий обов`язок настає внаслідок завдання шкоди за відсутності між сторонами договірних правовідносин (глава 82 Цивільного кодексу України).
Відповідно до пункту 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.
Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.
Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення з боку відповідача, наявність та розмір упущеної вигоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і завданою шкодою покладено на позивача.
Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з п. 198.6. Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Пунктом 201.1 Податкового кодексу України  встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством,  та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.10. статті 201 Податкового кодексу України (на норми якої посилається позивач-апелянт), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.                                                 
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Відповідно до п. 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
З 28.01.2016 року спірні правовідносини підлягають регулюванню Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (далі - Порядок від 28.01.2016 № 21).
Так, згідно з пунктом 17 розділу 3 зазначеного Порядку від 23.09.2014 №966 у разі відмови постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) до декларації додаються заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за формою згідно з (Д8) (додаток 8) та скановані копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу.
Відповідно до пункту 18 розділу 3 Порядку від 28.01.2016 №21 заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця за формою згідно з (Д8) (додаток 8). Копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу, подаються до контролюючого органу за місцем обліку платника податків у строки, передбачені для подання податкової декларації. Копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу, подаються до контролюючого органу за місцем обліку платника податків у строки, передбачені для подання податкової декларації.
На виконання вимог п. 201.10 ст. ст. 201 Податкового кодексу України, яким передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою, 23.11.2018 Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" відправило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну №5 від 29.10.2018, однак відповідно до квитанції від 23.11.2018 №9261074667 реєстрація даної податкової накладної була зупинена на підставі пп. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Згідно із повідомленням №4 від 26.11.2018 Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" направлено на адресу Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області пояснення та копії первинних документів, що розкривають зміст операцій.
Рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРГІН від 27.11.2018 №10003949/00419331 відмовлено в реєстрації податкової накладної №5 від 29.10.2018 в ЄРПН.
Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" подало до ДФС України скаргу на рішення комісії від 27.11.2018 №0003949/00419331, за результатами розгляду якої, рішенням комісії з питань розгляду скарг від 10.12.2018 №50183/00419331/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС у Чернівецькій області - без змін.
12.11.2018 Товариством з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" відправлено для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №1 від 12.11.2018, однак відповідно до квитанції від 29.11.2018 №9267293256 реєстрація даної податкової накладної була зупинена на підставі пп. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом п.п.1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Згідно із повідомленням №4 від 30.11.2018 Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" направлено на адресу Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області пояснення та копії первинних документів, що розкривають зміст операцій.
Рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 30.11.2018 №1008947/00419331 відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 12.11.2018 в ЄРПН.
Товариство з додатковою відповідальністю "Чернівецьке спеціалізоване монтажно-налагоджувальне управління "М`ясомолмонтаж" подало до ДФС України скаргу на рішення комісії від 30.11.2018 №1008947/00419331, за результатами розгляду якої, рішенням комісії з питань розгляду скарг від 13.12.2018 №50922/00419331/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС у Чернівецькій області - без змін.
Відповідач звернувся до суду з вимогою зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 29.10.2018 №5 та від 12.11.2018 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.01.2021 у справі №824/245/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021, адміністративний позов задоволено повністю. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 29.10.2018 №5 та від 12.11.2018 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних. На виконання вказаного рішення Чернівецьким окружним адміністративним судом 06.10.2021 було видано Виконавчий лист №824/245/19-а.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2021  відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого листа №824/245/19-а, та зобов`язано Державну податкову службу України протягом 10 робочих днів зареєструвати податкові накладні від 29.10.2018 №5 та від 12.11.2018 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На момент винесення рішення судом першої інстанції рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.01.2021 у справі №824/245/19-а Державною податковою службою України не виконано.
За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Оскільки відповідач відправляв для реєстрації в ЄРПН податкові накладні №5 29.10.2018, №1 від 12.11.2018, звертався з відповідними скаргами на рішення комісії від 30.11.2018 та 10.12.2018, підготував та подав позов до Чернівецького окружного адміністративного суду з вимогою зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 29.10.2018 №5 та від 12.11.2018 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатом розгляду якого вказаний позов задоволено, - тобто вчиняв всі залежні від нього дії для реєстрації відповідних операцій, що свідчить про відсутність протиправної поведінки, шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, а також його вини в настанні заявлених позивачем збитків.
З огляду на вказані обставини, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

          Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
          Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
Посилання апелянта про те, що з червня 2021 по 23.02.2022  податкова накладна так і не розблокована через бездіяльність відповідача спростовуються матеріалами справи, а тому відхиляються, як необґрунтовані.
          На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2022 у справі №926/4349/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
          Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
          Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14  статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
          Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282   ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
                                                            ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" від 25.02.2022 №302 (вх. суду від 09.03.2022 №01-05/644/22) - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2022 у справі №926/4349/21 – залишити без змін.
3. Справу №926/4349/21 повернути до місцевого суду.
4.   Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                  Т.Б. Бонк
Судді                                                                                      І.Б. Малех
                                                                                                    
                                                                                          Г.Г. Якімець