ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 липня 2022 року           справа №200/13109/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р. (повне судове рішення складено 10 листопада 2021 у м. Слов`янськ) у справі № 200/13109/21  (головуючий І інстанції суддя Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                            
                                               В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у жовтні 2021, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення від 17.09.2021 року № 056650006346 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 13.04.1995 по 01.07.1995, з 23.07.1996 по 20.08.1996 і з 03.04.2006 по 30.06.2021;
- зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 10.09.2021, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи: з 13.04.1995 по 24.06.1996 в «Шахтобудівельному управлінні № 2» тресту «Красноармійськшахтобуд», з 23.07.1996 по 07.02.2005 і з 25.02.2005 по 09.03.2005 в ДП «ВК Краснолиманська», з 03.04.2006 по 09.09.2021 в ПРАТ «ШУ Покровське» (а.с. 2-5).
Рішенням Донецького  окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.09.2021 № 056650006346 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і визнано протиправною бездіяльність щодо не зарахування до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 13.04.1995 по 01.07.1995, з 23.07.1996 по 20.08.1996 і з 03.04.2006 по 30.06.2021.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву  позивача про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 10.09.2021, із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи: з 13.04.1995 по 24.06.1996, з 23.07.1996 по 07.02.2005, з 25.02.2005 по 09.03.2005 і з 03.04.2006 по 09.09.2001.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 30-33).
Представник відповідача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 23.07.1996 по 07.02.2005, з 25.02.2005 по 09.03.2005 на ДП ВК «Краснолиманська», оскільки посади, на яких працював позивач передбачені позицією 1.1 г Списків, тобто зайнятість на підземних роботах  складає 50 і більше % робочого часу на рік.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Справа розглянута поза датою, визначеною в ухвалі суду від 2 лютого 2022 року, з огляду на прийняття Верховною Радою України Законів України «Про правовий режим воєнного стану» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, від 15 березня 2022 року№ 2119-IX, від 21 квітня 2022 року№ 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-1Х, якими в Україні введеновоєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і продовжено його до 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,  що  позивач є громадянином України (а.с. 20, 21).
За наслідками розгляду заяви останнього від 10.09.2021 про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області  прийняло оскаржуване рішення від 17.09.2021 року № 056650006346 про відмову в призначенні пенсії.
Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Зазначено, що періоди роботи гірником підземним на маркшейдерських роботах з 20.08.1996 по 07.02.2005 і з 25.02.2005 по 09.03.2005 не можна зарахувати до стажу роботи з повним днем в підземних роботах, оскільки ця посада передбачена позицією 1.1г списків, тобто зайнятість в підземних умовах становить 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді). Також у додатковому коментарі в тексті спірного рішення вказано, що період роботи з 01.07.1995 по 24.06.1996 на підземних роботах можливо зарахувати до пільгового стажу після підтвердження в установленому порядку Комісією при ГУ ПФУ в Донецькій області. За наданими документами та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 3 ст. 114 Закону України 1058-ІV відсутнє. Крім того зазначено, що страховий стаж особи - 28 років 2 місяців 24 дні, з них із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць 4 місяці 3 дні (а.с. 18).
До суду надана копія трудової книжки позивача, в якій наявні записи: 
№№ 4-6 щодо роботи позивача з 13.04.1995 по 24.06.1996 в «Шахтобудівельному управлінні № 2» на посаді гірника з повним робочим днем в шахті; 
№ 7 щодо прийняття позивача 23.07.1996 на шахту «Краснолиманська» учнем гірника на маркшейдерських роботах 1 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 
№ 8 щодо переведення позивача 20.08.1996 на посаду гірника на маркшейдерських роботах 3 розряду підземним з повним підземним робочим днем в шахті; 
№ 9 щодо переведення позивача 08.02.2005 на Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» на посаду учня стовбурового на період практики; 
№№ 10-11 щодо роботи позивача за період з 10.03.2005 по 25.06.2005 на посаді стовбурового 3 розряду підземного з повним робочим днем в шахті; 
№ 12 щодо прийняття позивача 03.04.2006 в Шахту «Красноармійська-Західна  № 1» на посаду учня гірника з повним робочим днем в шахті; 
№ 13 щодо переведення позивача з 26.05.2006 на посаду гірника 3 розряду підземного з повним робочим днем в шахті; 
№ 16 щодо переведення позивача з 25.06.2009 в ВАТ «шахтоуправління «Покровське»  на посаду учня машиніста електровоза підземного з повним робочим днем в шахті на період практики по 25.08.2009; 
№ 17 щодо переведення позивача з 08.09.2009 на посаду машиніста електровоза 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (а.с. 7-10, 68-76).
На підтвердження роботи в «Шахтобудівельном управлінні № 2» позивач надав копію архівної довідки від 29.06.2021 № 75 з якої вбачається, що позивач 13.04.1995 прийнятий з 13 квітня 1995 року учнем гірника підземного 1-розряду; з 1 липня 1995 року позивач переведений гірником 3 розряду підземним; 24 червня 1996 позивач звільнений (а.с. 11).
Також позивач надав до суду копії документів: архівну історичну довідку № 75/1 від 29.06.2021 щодо перейменування Державного підприємства «Шахтобудівельне управління № 12», наказ Державного підприємства «Шахтобудівельне управління № 2» від 30.10.1997 № 119 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» разом з переліком професій (а.с. 12-13).
На підтвердження  роботи у вказані періоди на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач надав копії архівних довідок від 22.07.2021 № 268 арх. І № 269 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в яких зазначено, що позивач працював повний робочий день на ДП «ВК Краснолиманська» і за період з 23.07.1996 по 19.08.1996 виконував гірничі роботи на посаді учня гірника підземного на маркшейдерських роботах, що передбачена Списком № 1 роздолом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а-11721; позивач за період з 20.08.1996 по 07.02.2005 виконував гірничі роботи на посаді гірника підземного на маркшейдерських роботах, що передбачена Списком № 1 роздолом 1 підрозділом 1 код КП 1.1а; позивач за період з 08.02.2005 по 24.02.2005 виконував гірничі роботи на посаді учня стовбурового підземного, дільниці ШТ-1, з оплатою згідно тарифної ставки підземного робочого, що передбачена Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1.1а; позивач з 25.02.2005 по 09.03.2005 виконував гірничі роботи на посаді учня гірника підземного на маркшейдерських роботах, що передбачена Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1.1а; позивач за період з 10.03.2005 по 25.06.2005 виконував гірничі роботи на посаді стовбурового підземного дільниці ШТ-1, що передбачена Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1.1а (а.с. 14-15).
У копії довідки Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» № 639 від 07.09.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах і за період з 03.04.2006 по 17.04.2006 виконував на виробництві гірничі роботи, на посаді учня гірника підземного з оплатою підземного робочого, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код 1.1а; позивач за період з 18.04.2006 по 25.06.2006 виконував на виробництві гірничі роботи на посаді учня гірника підземного дільниці УДТ-1 з оплатою підземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код 1.1а., позивач за період з 26.06.2006 по 24.06.2009 виконував на виробництві гірничі роботи на посаді гірник підземний дільниці УДТ-1 з оплатою підземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код 1.1а.; позивач за період з 25.06.2009 по 25.08.2009 виконував на виробництві гірничі роботи на посаді учня машиніста електровозу підземного дільниці УДТ-1 з оплатою підземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код 1.1а.; позивач за період з 26.08.2009 по 07.09.2009 виконував на виробництві гірничі роботи на посаді гірник підземний дільниці УДТ-1 з оплатою підземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код 1.1а; позивач за період з 08.09.2009 по теперішній час виконував на виробництві гірничі роботи на посаді машиніст електровозу підземний дільниці ШТ-10 з оплатою підземного робочого часу з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код 1.1а (а.с. 17).
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в зарахуванні спірних періодів до пільгового трудового стажу.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Частиною ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383) визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
За правилами п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
За змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності  трудової  книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У відповідності до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
До пункті 1 указаного Списку включено - Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі № 227/1732/17 зазначив, що право на передбачену статтею 14 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.
У постанові від 5 березня 2020 року у справі № 227/4978/16-а Верховний Суд також відзначив, що право на пенсію на пільгових умовах (згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення») мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списком № 1, виконання яких проводиться протягом повного робочого дня.
Судами встановлено, що в періодах з 13.04.1995 по 24.06.1996, з 23.07.1996 по 07.02.2005, з 25.02.2005 по 09.03.2005 і з 04.04.2006 по 09.09.2021 позивач був зайнятий виконанням робіт, передбачених Списком № 1, з повним робочим днем під землею, що підтверджується трудовою книжкою позивача та відповідними уточнюючими довідками.
Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV встанолено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.
За унормуванням п. 4.2 і п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти  обґрунтованість  їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Таким чином за визначенням п. 4.1 Порядку №  22-1  після отримання заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи позивача і документам, що їх підтверджують.
Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера з заявою про призначення пенсії та надання необхідних документів, уповноважений орган Пенсійного фонду України  має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому рішення про відмову в призначенні пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.
Аналогічний за змістом правовий висновок сформульований Верховним Судом в постанові від 21 грудня 2020 року в справі № 229/4165/17.
Натомість у спірному рішенні відповідача від 17.09.2021 № 056650006346 не надано оцінки спірним періодам роботи позивача з 13.04.1995 по 24.06.1996 «Шахтобудівельне управління № 2» тресту «Красноармійськшахтобуд», з 23.07.1996 по 07.02.2005 і з 25.02.2005 по 09.03.2005 в ДП «ВК Краснолиманська», з 03.04.2006 по 09.09.2021 в ПРАТ «ШУ Покровське». Взагалі не вказано  які періоди  зараховані, не здійснено оцінки представлених документів, посилання на них та на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не були зараховані.
Оскільки спірне рішення не містить посилання на зарахування або відмову у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з  13.04.1995 по 24.06.1996 «Шахтобудівельне управління № 2» тресту «Красноармійськшахтобуд», з 23.07.1996 по 07.02.2005 і з 25.02.2005 по 09.03.2005 в ДП «ВК Краснолиманська», з 03.04.2006 по 09.09.2021 в ПРАТ «ШУ Покровське»,  суд зауважує, що вимога про зарахування цих періодів є передчасною, оскільки рішення на даний час з цього питання відповідачем  не прийнято.
У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року у справі № 21-87а13.
Статтею 58 Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання  адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року у  справі № 348/2160/15-а.
При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"
"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень:
- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;
- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
Суд наголошує, що відповідачем  прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Разом з тим, у спірному рішенні не зазначено спірних періодів, вказаних позивачем у позовних вимогах,  які не були зараховані/та які були зараховані до пільгового стажу позивача, та  причин такого незарахування.
Натомість, у суду відсутнє право на втручання в дискреційні повноваження управління щодо надання на власний розсуд оцінки наявності у позивача права на призначення пенсії, за такого наведеного змісту  рішення пенсійного органу, оскільки визначення періодів зарахування або відмови у зарахування певної кількості днів до пільгового стажу повинні бути відображені у рішенні органу, що призначає пенсію, з посиланням на відповідні законодавчі норми, відтак позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача наведені останнім періоди наразі не можуть бути задоволені судом, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у ці частині. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 311, п.4 ч. 1 ст. 317, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                            П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р.   у справі № 200/13109/21- скасувати в частині  визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та зобов`язання зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи: з 13.04.1995 по 24.06.1996, з 23.07.1996 по 07.02.2005, з 25.02.2005 по 09.03.2005 і з 03.04.2006 по 09.09.2001.
В цій частині прийняти нову постанову.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву   ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 10.09.2021 року з урахуванням правових висновків суду, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Колегія суддів:                                                                                     Г.М. Міронова
                                                                                                              А.А. Блохін
                                                                                                              Е.Г. Казначеєв