Дата документу 06.07.2022 Справа № 334/8163/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 334/8163/19          Головуючий у 1-й інстанції: Гнатюк О.М. 
Провадження №22-ц/807/1269/22                  Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
06 липня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря	Подліянової Г.С., Гончар М.С.,  Маловічко С.В., Остащенко О.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2021 року, у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради, Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі, - 

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року Комунальний заклад «Обласний перинатальний центр» Запорізької області, правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради, Запорізька обласна рада, звернулися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позову зазначили, що відповідно до розпорядження Запорізької обласної ради від 13 листопада 2014 року №258 св «Про надання дозволу комунальному закладу виступати орендодавцем нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» було надано дозвіл бути орендодавцем нерухомого майна площею 53,3 кв.м., яке знаходиться за адресою Бульвар Шевченка 27 з ФОП ОСОБА_1 для розміщення суб`єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і провадить господарську діяльність з медичної практики (ДНК діагностика) строком на 5 років з дня укладання договору оренди нерухомого майна.

26 січня 2015 року між Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений Договір № 1/15 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради (далі - Договір оренди). А саме, позивач передав у строкове платне користування відповідача частину нежитлового приміщення загальною площею 53,3 кв.м, яке розташоване на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі, літера А-4, інвентарний № 10310009, приміщення №91: кабінет №33 - 4,7 кв.м.; кабінет №43 - 16,1 кв.м.; кабінет №44 — 11,6 кв.м.; коридор №34-4,2 кв.м.; коридор № 37-6,1 кв.м.; частину коридору №38 - 2,2 кв.м.; частину коридору № 46 - 5,9 кв.м.; тамбур № 45 - 2,5 кв.м. - за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичну передачу приміщення було здійснено у день підписання Договору оренди, що підтверджується Актом прийому-передачі, що підписаний представниками позивача та відповідача на строк до 26 січня 2020 року.

У відповідності до п. 3.1 Договору оренди, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, затвердженої рішенням Запорізької обласної ради від 26 листопада 2011 року № 26. За умовами п. 3.3 договору оренди, розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. 

Відповідно до пункту 5.2 договору оренди пепредбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 5.11 договору оренди, відповідач зобов`язаний у разі, якщо сума сукупної заборованості орендвря з орендної плати перевищує двомісячну орендну плату за будь-які два місяці оренди, сплатити штраф в розмірі 200 відсотків місячної орендної плати ( за розрахунком останнього місяця оренди) за весь час фактичного використання майна, який перераховується на розрахунковий рахунок позивача та до обласного бюджету у пропорціях визнчений п. 17 Методики для орендної плати.

У відповідності до абзацу другого п. 2.4 договору оренди, відповідач повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна. Тобто, за умовами п. 2.1 договору оренди, шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

Згідно з п. 10.4 договору оренди, на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань або з інших підстав, передбачених законодавчими актами України або цим договором.

26 січня 2015 року між КНЗ «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради та ОСОБА_1 укладено договір на відшкодування земельного податку, комунальних та інших послуг. Відповідно до вказаного договору орендодавець зобов`язався надавати орендарю комунальні послуги, а орендар зобов`язується своєчасно відшкодувати надані комунальні послуги (водопостачання і водовідведення, електроенергія), експлуатаційні витрати, земельний податок, витрат на спільне утримання прилеглої території та елементів благоустрою та інших послуг.

Відповідно до п. 23 вказаного договору за несвоєчасне внесення з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення понад встановлені строки.

Суму боргу по орендній платі за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року не сплачено. Таким чином, у відповідача  виникла заборгованість за орендну плату за 25 місяців (в т.ч. компенсація податку на землю) у подвійному розмірі 194211,95 гривень (сто дев`яносто чотири тисячі двісті одинадцять гривень дев`яносто п`ять копійок):

Заборгованість за оренду до обласного бюджету: сума заборгованості із штрафом та пенею 61964,43 гривень , що складає: 19951,78 гривень (заборгованість згідно бух. обліку) + сума пені 2109,09 гривень + 39903,56 гривень сума штрафу, що підтверджуються Актом звірки на 01 вересня 2019 року та рахунками - фактурами.

Враховуючи, що сума сукупної заборгованості орендаря з орендної плати перевищує орендну плату орендар сплачує штраф в розмірі 200 відсотків місячної орендної плати, отже ОСОБА_1 повинна сплатити позивачу та Запорізькій обласній раді подвійну орендну плату у розмірі:

До закладу:
Загальна сума заборгованості складає: 132247,52 грн, а саме:
За оренду за травень 2017 - грудень 2018 року: 38717,14 х 2= 77434,28 грн + пеня 4706,78 грн = 120858,20 грн.

До обласного бюджету:
Сума заборгованості за період грудень 2016 - грудень 2018 року по орендній платі згідно бухгалтерського обліку складає 19951,78 грн; за липень-грудень 2017 року: 6438,67 х 2= 12877,34 грн; за січень - грудень 2018 року: 13513,11 х 2 = 27026,22 грн.

А всього штрафу в розмірі: 12877,34 грн + 27026,22 грн = 39903,56 грн + 2109,09 грн.
Загальна сума заборгованості до обласного бюджету зі штрафом та пенею складає 61964,43 грн.

27 липня 2017 року позивач звертався із досудовою претензією до відповідача, що підтверджується описом вкладення кореспонденції до поштового відправлення та фіскальним чеком пошти. Досудова претензія залишилася без відповіді, тому 11 вересня 2017 року позивач звернувся із позовом до Господарського суду Запорізької області.

З ухвали Господарського суду Запорізької області від 12 вересня 2017 року, справа № 098/1827/17, вбачається що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 10 липня 2017 року зупинила підприємницьку діяльність, за власним рішенням. Тому, юрисдикція господарського суду не розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами. Припинення відповідачем підприємницької діяльності зумовило відмову господарського суду у розгляді справи.

За таких обставин та враховуючи те, що Договір оренди є нотаріально посвідченим, що орендар самовільно покинув орендоване приміщення, відповідач ліквідував свій ФОП для уникнення розгляду спору у господарській судовій юрисдикції, а відносно права відповідача на користування орендованим приміщенням нотаріусом 25 січня 2015 року було зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером 8493042, позивач вважає що Договір оренди може бути розірваний за рішенням місцевого загального суду.

У грудні 2017 року Комунальний заклад «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та за теплову енергію. 

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року, яке залишено без змін Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року позов комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір оренди нерухомого майна від 26 січня 2015 року № 1/15, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради: суму заборгованості по орендній платі за травень – листопад 2017 року в подвійному розмірі у сумі 24958, 38 грн; борг за податок на землю за травень-листопад 2017 року в розмірі 772, 55 грн; витрати на відшкодування використання теплової енергії в розмірі 8597, 06 грн; судовий збір в розмірі 1600 грн.

На підставі даного рішення договір оренди було розірвано та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна 24 липн 2019 року, індексний номер витягу 174983083.

Проте, на підставі проведеної роботи та перевірки надходження орендної плати до Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» ЗОР та до обласного бюджету, відповідно до листа Запорізької обласної ради від 26 листопада 2018 року №4852/01-14 «Про надання інформації» було встановлено, що ОСОБА_1 орендна плата сплачувалась не в повному обсязі та несвоєчасно.

Комунальний заклад «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради неодноразово звертався із досудовими претензіями до відповідача (04 червня 2019 року №01-01/178, 01 жовтня 2019 №01-01/308), що підтверджується описами вкладення кореспонденції до поштового відправлення та фіскальними чеками пошти. Досудові претензії залишилися без відповіді, тому позивач звернувся із позовом до Ленінського районного суду міста Запоріжжя.

З огляду на зазначене, позивачі просять стягнути з  ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради суму заборгованості по орендній платі за травень 2017 – грудень 2018, що складає 38717,14 грн, податку на землю за липень 2017 – грудень 2018, що складає 3491,18 грн; комунальні послуги за липень 2017 – грудень 2018, що складає 5820,62 грн; з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної ради суму заборгованості по орендній платі за грудень 2016 – грудень 2018, що складає 19951,78 грн; з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради штраф та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за травень 2017 – грудень 2018 у розмірі 77434,28 грн, та пеню за липень 2018 – грудень 2018, що складає 4706,78 грн; штраф за заборгованість за комунальні та інші послуги за липень 2017 – грудень 2018 складає -325,33 грн; штраф за заборгованість за податок на землю за липень 2017 – грудень 2018 складає 1355,52 грн та пеня за земельний податок за період липень 2018 – грудень 2018 у розмірі 396,67 грн; з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної ради штраф та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за грудень 2016 - грудень 2018, а саме: сума штрафу за липень 2017 - грудень 2018 складає 39903,56 грн та пені за липень 2018 - грудень 2018 у розмірі 2109,09 грн, всі судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2021 року, враховуючи ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2021 року про виправлення описки в судовому рішенні, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради суму заборгованості по орендній платі за період грудень 2017 року – грудень 2018 року в розмірі 38717,14 грн; заборгованість по оплаті земельного податку за період грудень 2017 року – грудень 2018 року в розмірі 2718,53 грн; заборгованість за комунальні послуги за період липень 2017 року – грудень 2018 року в розмірі 5820,62 грн; штраф за несвоєчасну оплату орендної плати в розмірі 77434,28 грн; пеню за несвоєчасну оплату орендної плати в розмірі 4706,78 грн; пеня за несвоєчасну оплату земельного податку в розмірі 373,32 грн.
В іншій частині позову відмовлено. 

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись нанеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуальногоправа, невірне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2021 року та ухвалити нове ршення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що спір по даній справі виник з приводу укладення господарського договору, а саме оренди нежитлового приміщення, тому помилково віднесено даний спір до цивільної юрисдикції та розглянув дану справу з порушенням юрисдикції. Відмова від договору найму за своєю суттю є одностороннім правочином, і з огляду на підстави такої відмови, є способом захисту порушених прав наймодавця, а тому не вимагає згоди другої сторони. За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст.ст.205,654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Додаткових вимог вказані положення ЦК України не містять. Фактичні орендні правовідносини між сторонами припинені в липні 2017 року, що підтверджується відповідними документами. Заборгованість по орендній платі з відповідача була стягнута рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/8300/11 з моменту виникнення заборгованості по дату припиненя орендних правовідносин. Крім цього, стягнення з відповідача боргу за комунальні послуги судом першої інстанції також не відповідає діючому законодавству, оскільки відповідач не користувалася комунальними послугами, бо на момент розгляду даної справи вона залишила приміщення та передала його позивачам. 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Запорізька обласна рада зазначає, що рішення суду першої інстанції у цій справі (в частині задовлених позовних вимог) вважають таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, в умовах доведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, на підставі висновків суду, що відповідають обставнам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної карги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Комунальне некомерційне підприємство «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради,  Запорізька обласна рада,будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень судових повісток (т. 2 а.с. а.с. 51, 53) до апеляційного суду не з`явилися.

Від директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради Кирилюк О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його неможливістю прибути до суду за станом здоров`я та у зв`язку зі знаходженням у соціальній відпустці представника (т.2 а.с. 75).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Водночас, колегія суддів зауважує, що справа в провадженні апеляційного суду перебуває досить тривалий час.

Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Колегія суддів не вбачає поважності причин неявки представника Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради в судове засідання. 

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради, Запорізької обласної ради.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Пінаєва В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що припинення відповідачем підприємницької діяльності не звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язань, прийнятих на себе у якості ФОП.Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року, яке було залишенно без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року договір оренди був розірваний, стягнуто заборгованість з орендної плати за травень 2017 - листопад 2017 року та борг за податок на землю за травень-листопад 2017 року, стягнута комунальні послуги за теплову енергію. Проте, на час прийняття постанови Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 не передала об`єкт оренди відповідно до п. 2.4 умов договору, акт прийому-передачі предмета оренди між сторонами складено та підписано не було, тому є підстави для стягнення орендної плати за період за грудень 2017 по 18 грудня 2018 року в розмірі 38717,14 грн, земельного податку за період грудень 2017 по 18 грудня 2018 року в розмірі 2718,63 грн, оплати комунальних послуг за період з липня 2017 року по грудень 2018 в розмірі 5820,62 грн, штраф за несвоєчасну оплату орендної плати за період грудень 2017 - 18 грудня 2018 року в розмірі 77,434,28 грн, пені за несвоєчасну оплату орендної оплати за період липень 2018 - грудень 2018 року в розмірі 4706,78 грн, пені за несвоєчасну оплату земельного податку за період липень 2018 - грудень 2018 року.в розмірі 373,32 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки до таких висновків суд прийшов з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 26 січня 2015 року між між КНЗ «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради та ОСОБА_1  укладено договір №1/15 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі комунального закладу «Обласний перинатальний центр Запорізької обласної ради»(т.1 а.с.22-25).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області: загальною площею 53,3 кв.м., розташоване на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі, літера А-4, інвентарний № 10310009, приміщення №91: кабінет №33 - 4,7 кв.м.; кабінет №43 - 16,1 кв.м.; кабінет №44 — 11,6 кв.м.; коридор №34-4,2 кв.м.; коридор № 37-6,1 кв.м.; частину коридору №38 - 2,2 кв.м.; частину коридору № 46 - 5,9 кв.м.; тамбур № 45 - 2,5 кв.м. - за адресую: АДРЕСА_1 , яке перебуває на балансі комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради.

Відповідно до п. 10 договору оренди, приміщення були передані відповідачу на строк до 26 січня 2020 року.

Відповідно до п.1.2 вказаного договору, фактичну передачу майна здійснює Орендодавець. Акт приймання-передачі підписується Орендарем та Орендодавцем.
У відповідності до п. 3.1. Договору оренди, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, затвердженої рішенням Запорізької обласної ради від 26 листопада 2011 року № 26. За умовами п. 3.3. Договору оренди, розмір орендної плати за кожний наступний місць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
Згідно з п. 3.6. Договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується з відповідача відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла в період, на який нараховується пеня, від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
Пунктом 5.2. Договору оренди передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Відповідно до п. 5.11. Договору оренди, відповідач зобов`язаний у разі, якщо сума сукупної заборгованості Орендаря з орендної плати перевищує двомісячну орендну плату за будь-які два місяці оренди, сплатити штраф в розмірі 200 відсотків місячної орендної плати (за розрахунком останнього місяця оренди) за весь час фактичного використання майна, який перераховується на розрахунковий рахунок позивача та до обласного бюджету у пропорціях, визначений п. 17 Методики для орендної плати.
Відповідно до Акту приймання-передачі підписаного між Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради від 26 січня 2015 року нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , передано в оренду ФОП ОСОБА_1 зазначених п. 1.1 Договору 1/15 від 26 січня 2015 року (т.1 а.с.27-30). 
Відповідно до розрахунку плати за перший (базовий) місяць оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обасної ради, місячна орендна плата за перший базовий місяць січень 2015 року становить 2278,60 грн, без ПДВ (т.1 а.с.26).
Також, 26 січня 2015 року між Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради та ФОП ОСОБА_1 укладено договір на відшкодування земельного податку, комунальних та інших послуг. Відповідно до вказаного договору орендодавець зобов`язався надавати орендарю комунальні послуги, а орендар зобов`язується своєчасно відшкодовувати надані комунальні послуги (водопостачання і водовідведення, електроенергія), експлуатаційні витрати, земельний податок, витрат на спільне утримування прилеглої території та елементів благоустрою та інших послуг (т.1 а.с.31).
Відповідно до п.2.3 вказаного договору за несвоєчасне внесення плати з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення понад встановлені строки.
26 вересня 2019 року за вих. № 01-01/298 Комунальний заклад «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради направив ОСОБА_1 повідомлення про оплату рахунків та оформлення, відповідно до якого заклад надіслав ОСОБА_1 акти звірки за 2017, 2018 роки станом на 01 веренся 2019 року. Просили оформити належним чином налдані акти звірки по розрахункам з Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради за орендну плату, оплату податку за землю, комунальні та інші послуги з грудня 2016 року по грудень 2018 року і повернути на їхню адресу по одному примірнику. Також, просили терміново оплатити заборгованість по орендній платі, податку на земолю, комунальним та іншим послугам згідно з наданими їй рахунками (т.1 а.с.32). 
Даний лист отримала ОСОБА_1 03 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.33 на звороті). 
Відповідно до акту звірки станом на 01 вересня 2019 року між ФОП ОСОБА_1 та Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізька обласна рада (оренда, податок на землю), дебет всього оборотів 67877,21 грн, сальдо 54687,51 грн (т.1 а.с.34).
Відповідно до акту звірки станом на 01 вересня 2019 року між ФОП ОСОБА_1 та Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізька обласна рада (комунальні та інші послуги), дебет всього оборотів 5820,62 грн (т.1 а.с.35). 
Відповідно до інформації Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізька обласна рада щодо заборгованості орендної плати до обласного бюджету ОСОБА_1 станом на 01 вересня 2019 року за перід: грудень 2016, 2017, 2018 сума заборгованості становить 19951,78 грн (т.1 а.с.36).
23 липня 2019 року Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізька обласна рада направлено ОСОБА_1 вимогу про оплату рахунків за оренду нерухомого майна, податок на землю, за електроенергію та комунальні послуги та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) до них за період з лютого по грудень 2018 (т.1 а.с.37). 
Дану вимогу ОСОБА_1 отримала 30 липня 2019 рку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.38 на звороті). 
Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізька обласна рада направлено ОСОБА_1 . Претензію № 10 щодо сплати заборгованості по орендній платі, комунальним та іншим послугам, пені та штрафу, відповідно до якої заборгованість останньої складає за період з травня-листопад 2017 року на загальну суму 55979,26 грн в подвійному розмірі відповідно до п. 5.11 Договору (т.1 а.с.50-51). 
Комунальним закладом «Обласний перинатальний центр» Запорізька обласна рада направлено ОСОБА_1 . Претензію № 10 щодо сплати заборгованості по орендній платі, комунальним та іншим послугам, пені та штрафу, відповідно до якої заборгованість останньої складає за період з травня 2017 року по грудень 2018 року на загальну суму 194211,95 грн в подвійному розмірі відповідно до п. 5.11 Договору (т.1 а.с.53). 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року справа № 334/8300/17 - апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Позов Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальним послугам – задоволено, розірвано договір оренди від 26 січня 2015 року №1/15, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за травень 2017 року - листопад 2017 року та борг за податок на землю за травень-листопад 2017 року (т.1 а.с.68-71).
Вказаний договір оренди був розірваний лише рішенням суду Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року, що був залишений без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

Водночас, станом на день прийняття постанови Запорізьким апеляційним судом від 18 грудня 2018 року відповідачем об`єкт оренди не було передана відповідно до умов п. 2.4 договору оренди, акт-прийоиму передачі майна між сторонами не складено, суму боргу по орендній платі за період з грудня 2017 по 18 грудня 2018 року, не сплачено.
Тож суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті орендної плати за 12 місяців у розмірі 38717,14 грн, що підтверджуються Актом звірки на 01 вересня 2019 року та рахунками – фактурами (т.1 а.с. 34, 39-48).
Також, враховуючи те, що відповідач ліквідувала свій суб`єкт господарювання 10 липня 2017 року, при цьому лист про намір розірвати Договір оренди вручила представнику позивача через дві доби 12 липня 2017 року, позивач використовує своє право вимагати від відповідача, як наймача приміщення, сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі невиконання наймачем обов`язку з повернення речі. Оригінал листа відповідача із підписом представника позивача знаходиться у відповідача.
Згідно з статтею 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі, зокрема, ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним Кодексом України.
Відповідно до статті 795 Цивільного Кодексу України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
У відповідності до абзацу другого п. 2.4. Договору Оренди, відповідач повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна. Тобто, за умовами п. 2.1. Договору оренди, шляхом підписання Акту приймання-передачі майна.
Частиною першою статті 785 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Частиною другою статті 785 ЦК України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі невиконання наймачем обов`язку з повернення речі.
Суд першої інстанції встановив, що 27 липня 2017 року позивач звертався із досудовою претензією до відповідача, що підтверджується описом вкладення кореспонденції до поштового відправлення та фіскальним чеком пошти. Досудова претензія залишилася без відповіді, тому 11 вересня 2017 року позивач звернувся із позовом до Господарського суду Запорізької області.
З ухвали Господарського суду Запорізької області від 12 вересня 2017 року, справа № 098/1827/17, вбачається що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 10 липня 2017 року зупинила підприємницьку діяльність, за власним рішенням. Тому, юрисдикція господарського суду не розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України, фізична особа – підприємець відповідає за зобов`язанями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усівм своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
При розгляді справи, суд першої інстанції вірно визначив характер правовідносин сторін, та застосував відповідне чинне законодавство, яке їх регулює.
Зокрема, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Припинення відповідачем підприємницької діяльності не звільняє її від відповідальності за порушення зобов`язань, прийнятих на себе у якості ФОП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 52 Цивільного кодексу України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 04 грудня 2013 року (справа № 6-125цс13), за яким однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Згідно з п. 10.4. укладеного сторонами Договору оренди, на вимогу однієї з сторін Договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань або з інших підстав, передбачених законодавчими актами України або цим Договором.
Крім того, п. 5.3. Договору оренди передбачений обов`язок відповідача укласти з позивачем договір про відшкодування відповідачем витрат на утримання орендованого майна та наданні відповідачу комунальні послуги.
Як було встановлено судом першої інстанції, 26 січня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір на відшкодування земельного податку, комунальних та інших послуг. Відповідно до вказаного договору орендодавець зобов`язався надавати орендарю комунальні послуги, а орендар зобов`язується своєчасно відшкодовувати надані комунальні послуги (водопостачання і водовідведення, електроенергія), експлуатаційні витрати, земельний податок, витрат на спільне утримування прилеглої території та елементів благоустрою та інших послуг.
Відповідно до п.2.3 вказаного договору за несвоєчасне внесення плати з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення понад встановлені строки.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року справа № 334/8300/17 - апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Позов комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальним послугам – задоволено, розірвано договір оренди від 26 січня 2015 року №1/15, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за травень 2017 року - листопад 2017 року та борг за податок на землю за травень-листопад 2017 року.
Згідно з п. 3.2.6. цього договору, відповідач зобов`язався укласти договір з купівлі-продажу теплової енергії з Концерном «Міські теплові мережі». Однак, відповідач уникав вказаного обов`язку. Тому, лише 01 січня 2016 року відповідач уклав Договір № 203757 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, за яку своєчасно плату не вносила.
У зв`язку з чим, заборгованість за комунальні послуги за період липень 2017 року – грудень 2018 року складає 5820,62 грн. 
Витрати позивача підтверджується Актом звірки станом на 01 вересня 2019 року (т.1 а.с.35).
За п. п. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до договору оренди сума штрафу за несвоєчасну оплату орендної плати за період грудень 2017 року - 18 грудня 2018 року складає 48754,59 грн. х 2 = 97509,18 грн.
Відповідно до договору оренди заборгованість по оплаті земельного податку за період грудень 2017 року - 18 грудня 2018 року складає 2718,53 грн.

Штраф за несвоєчасну оплату орендної плати за період грудень 2017 року - 18 грудня 2018 року складає 77434,28 грн

Пеня за несвоєчасну оплату орендної оплати за період липень 2018 року - грудень 2018 року складає 4706,78 грн.

Пеня за несвоєчасну оплату земельного податку за період липень 2018 року - грудень 2018 року складає 373,32 грн.
У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що з 23 червня 2017 року вона втратила можливість здійснювати підприємницьку діяльність та звернулася до позивача з заявою про розірвання договору оренди. Відповідач зазначає, що вона повідомила орендодавця про те, що звільняє приміщення, а тому договір оренди мав бути припиненим.
Також зазначає про те, що позивачем при зверненні до господарського суду не ставилося питання про розірвання договору оренди, що свідчить про його згоду з тим, що договірні відносини були припинені.
Такі посилання відповідача не є переконливими. Так, відповідач посилається на те, що договірні відносини припинилися незалежно від волевиявлення сторін в силу закону. Зокрема, на думку відповідача, за ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається припиненим у разі ліквідації юридичної особи, яка була орендарем.
Натомість відповідач не відносилася до юридичних осіб, припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняє, а вони залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
У відповідності до абзацу другого п. 2.4 договору оренди, відповідач повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна. Тобто, за умовами п. 2.1 договору оренди, шляхом підписання акту приймання-передачі майна.
Рішеням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року договір оренди нерухомого майна від 26 січня 2015 року № 1/15 був розірваний, проте зазначене рішення вступило в законну силу лише 18 грудня 2018 року, та станом на час ухвалення постанови Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року об`єкт оренди нерухомого майна не був переданий, як того вимагає п. 2.4, п. 2.1 договору оренди, акт прийому передачі нерухомого майна сторонами підписаний не був, тому доводи апеляційної скарги проте, що орендні правовідносини між сторонами були припинені з липня 2017 року, а тому не має підстав для стягнення орендної плати, земельного податку, комунальних послуг за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року, не заслуговує на увагу.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався ,  ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.
Інші доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції та перевіреними судом апеляційної інстанції фактами і обставинами, а також змістом правильно застосованих до спірних правовідносин норм матеріального закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки зводяться до власного тлумачення норм права, а також незгоди зі встановленими фактичними обставинами у справі та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, та стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного закладу «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради суму заборгованості по орендній платі за період грудень 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 38717, 14 грн; заборгованість по оплаті земельного податку за період грудень 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 2718, 53 грн; заборгованість за комунальні послуги за період липень 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 5820, 62 грн; штраф за несвоєчасну оплату орендної плати в розмірі 4706, 78 грн; пеня за несвоєчасну оплату земельного податку в розмірі 373, 32 грн, оскільки станом на 18 грудня 2018 року об`єкт оренди не був переданий позивачу, як того вимагають умови договору оренди нерухомого майна від 26 січня 2015 року № 1/15. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що розрахунок заборгованості по орендній платі, земельного податку, комунальних послуг, штафу та пені відповідачем не спростовано.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції. 
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат..
Оскільки апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, тому підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2021 рокуу цій справі залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 11 липня 2022 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С. 	Маловічко С.В.