Ухвала
24 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 495/3596/19
провадження № 61-1520ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савицька Оксана Миколаївна, на рішення 
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм» про визнання договорів оренди нежилого приміщення недійсними,
ВСТАНОВИВ:
24 січня 2022 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савицька О. М., на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 грудня 2021 року, повний текст якої складено 24 грудня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 8 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків. 
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 8 грудня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18, у постановах Верховного Суду від20 березня 2019 року у справі № 521/19976/16-ц, від 3 грудня 2019 року у справі № 916/2553/18, у постановах Верховного Суду України 
від 18 травня 2016 року у справі № 6-1327цс15, від 5 квітня 2017 року у справі № 6-399цс17, від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17, від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94ц13,від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16, 
від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також підставою касаційного оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 8 грудня 2021 року заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 65 Сімейного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). Заявник вказує про відсутність висновку щодо необхідності надання згоди другого з подружжя на розірвання раніше укладеного договору про розпорядження спільним майном.
Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савицька Оксана Миколаївна, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 16 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 8 грудня 2021 року.
Витребувати з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 495/3596/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм» про визнання договорів оренди нежилого приміщення недійсними. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук