ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 345/4045/16-а
адміністративне провадження № К/9901/42975/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.01.2017 (суддя - Якимів Р.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 (судді - Коваль Р.Й., Гудима Л.Я., Гуляк В.В.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії, 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- поновити йому строк звернення до суду;
- визнати неправомірними дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Калуське ОУПФУ) щодо виконання постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2015 у справі № 345/1010/15-а, в частині проведення перерахунку пенсії та зниження індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії з 4,17676 до 3,16841;
- зобов`язати Калуське ОУПФУ провести перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії в розмірі 4,17676, починаючи з 05.12.2014.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до розпорядження Калуського ОУПФУ від 01.09.2015 та розрахунку зарплати № 5 розмір пенсії ОСОБА_1 становив 5305,12 грн; при цьому була врахована заробітна плата з 01.01.1993  по 31.12.1997, та з 21.01.2002 по 28.02.2010 і застосовано індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії 4,17676.
Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі та зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявними документами, що містяться в пенсійній справі, з 05.12.2014 та при обрахунку пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2700,98 грн.
На виконання цього рішення 01.06.2016 Калуське ОУПФУ прийняло розпорядження за №139596, яким здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.12.2014 та при обрахунку розміру його пенсії застосувало показник середньої заробітної плати 2700,98 грн, а також зменшило індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії з 4,17676 до 3,1841.
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та при обрахунку пенсії застосувати індивідуальний коефіцієнт, який був до моменту зменшення, а саме 4,17676, проте, листом від 03.11.2016 № 430/Р-15 Калуське ОУПФУ відмовило йому в цьому, покликаючись на те, що покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком виконані управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах своїх повноважень.
Вважаючи дії Калуського ОУПФУ щодо виконання рішення суду неправомірними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.01.2017, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017, позов задоволено. 
Визнано неправомірними дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо виконання постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2015 по справі № 345/1010/15-а в частині проведення перерахунку пенсії та зниження індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії з 4,17676 до 3,16841.
Зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії в розмірі 4,17676, починаючи з 05.12.2014.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що виконуючи судове рішення від 14.05.2015, відповідач не тільки застосував новий показник середньої заробітної плати - 2700,98 грн, а й протиправно додатково врахував заробітну плату за період з 01.03.2010  по 30.11.2014, що зумовило зменшення індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії до 3,16841.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги відповідач покликається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, неправильно встановлено обставини справи, внаслідок чого суди дійшли помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що перерахунок пенсії на виконання рішення суду здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для застосування попереднього індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, а рішення судів залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4 ст. 257 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно ст. 267 КАС України (в зазначеній редакції) визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 267 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
У постановах від 17.04.2019 (справа №355/1648/15-а), від 12.05.2020 (справа №815/2252/16), від 16.12.2021 (справа №170/167/17) Верховний Суд дійшов висновку, що «Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.».
Як встановлено судами попередніх інстанцій постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2015 року у справі 345/1010/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі та зобов`язано його призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявними документами, що містяться в пенсійній справі, з 05.12.2014 та при обрахунку пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2700,98 грн.
Відповідачем зазначене рішення суду виконано шляхом перерахунку пенсії згідно розпорядження від 01.06.2016 № 139596.
Не погодившись з таким виконанням судового рішення та здійсненим перерахунком,  позивач звернувся до суду з цим позовом.
Такі фактичні обставини вказують на те, що публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем вирішено постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2015 у справі 345/1010/15-а, а спір виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зазначеного судового рішення.
Таким чином, вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 267 КАС України (в редакції до 15.12.2017) або статті 383 КАС України (в діючій редакції) в межах справи №345/1010/15-а.
Аналогічний підхід застосував Верховний Суд під час вирішення справ №170/167/17 (постанова від 16.12.2021), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) провадження в справі закривається, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України (в чинній редакції) суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги у цій справі не можуть бути розглянуті як за правилами адміністративного судочинства так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому, в зв?язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
За правилами пункту 5 частини першої статті 349, частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
З огляду на зазначене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись статтями 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.
Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.01.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у цій справі - скасувати.
Провадження у справі 345/4045/16-а закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук