ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/910/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/3238/21 Категорія: 301030000 	Миколаєнко Т.А. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 серпня 2022 року                                                                                                  м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар	Попова М.В.	

учасники справи:
позивачі – Черкаська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Черкаської міської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради,
відповідач –  ОСОБА_1 (скаржник), 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача - адвоката Коханій О.В. на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.05.2022 (повний текст складено 11.05.2022, суддя в суді першої інстанції Миколаєнко Т.А.) у цивільній справі за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до  ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, державної реєстрації права з одночасним припиненням відповідного речового права,
в с т а н о в и в :
у січні 2022 року прокурор в інтересах держави в особі Черкаської міської ради та Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради звернувся до  суду з позовом, яким просив скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.09.2019 №48602350, на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №33152136 про право власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку 1А-1 з мансардою МС за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на вказане майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910767471249, з одночасним припиненням за ним права власності на нього.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17.10.2012 державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М. на підставі акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна від 10.10.2012 посвідчив, що ОСОБА_1 належить на праві власності спірне майно – будинок відпочинку з мансардою, які належали боржнику у виконавчому провадженні – обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003», на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 25.02.2011.
Однак постановою ВС від 24.07.2019 залишено без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №707/376/14-ц, якими задоволено позов Черкаської міської ради до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» та ряду фізичних осіб про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно за вказаними особами на об`єкти, що входять до цілісного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже 10.09.2019 на момент здійснення реєстрації права власності на спірний будинок за ОСОБА_1 прилюдні торги, проведені 05.10.2012, було визнано недійсними. Таким чином правочин, на підставі якого відповідачу видано свідоцтво про право власності, визнано недійсним. Як наслідок, посвідчуваний документ втратив свою силу.
До того ж, із свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 25.02.2011, виданого виконкомом Свидівоцької сільської ради Черкаського району, вбачається, що обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» спірний будинок відпочинку з мансардою не належав. Вказане узгоджується із рішенням Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 №76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», п.1 якого доручено КП «ЧООБТІ» провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» на нерухоме майно (комплекс будинку відпочинку), що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно технічної документації. Будинок відповідача у справі з мансардою 1А-1 у зазначеному переліку відсутній.
Відповідно до п. 1.3 Договору № 24-0100/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 18.09.2012, укладеного між ВДВС Черкаського РУЮ та Черкаською філією ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», на прилюдні торги передається нерухоме майно, до якого будинок відповідача не входив.
Згідно з інформаційним повідомленням про торги від 19.09.2012 №454502 майно відповідача не вказано.
Як убачається із копії Журналу учасників торгів, наявної у матеріалах цивільної справи №2320/3310/12 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» про визнання прилюдних торгів недійсними, ОСОБА_1 для участі у прилюдних торгах не реєструвався та лот, будинок відпочинку 1А-1, – відсутній.
Крім того, у матеріалах зазначеної вище справи наявне свідоцтво про право власності з ідентичними реквізитами: від 17.10.2012 №2-1841, згідно з яким державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М. посвідчив, що громадянину  ОСОБА_3  належить право власності на спірне нерухоме майно. При цьому, згідно Журналу учасників торгів, акту виконаних робіт та протоколу проведення прилюдних торгів, ОСОБА_3 дійсно брав участь у даних торгах і став переможцем при відчуженні будинку відпочинку літ. «І-1».
Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про те, що у свідоцтві про право власності, виданому на ім`я ОСОБА_1 на будинок відпочинку 1А-1 з мансардою МС, містяться неправдиві відомості.
Прокурор також зазначає, що обслуговуючий кооператив «Дніпро-2003» не є власником спірного майна, а тому ОСОБА_1 , як член кооперативу, не може бути на законних підставах наділений вказаним правом.
Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2012 у справі №К/9991/34858/11 за позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району про скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлено, що майно бази відпочинку належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів. Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району не враховано право користування Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності Черкаської міської ради перебуває комплекс бази відпочинку вчителів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності Черкаської міської ради щодо спірного майна бази будинків відпочинку було предметом численних судових спорів та неодноразово підтверджувалось рішеннями судів різних інстанцій, отже державна реєстрація права власності відповідача на дачний будинок у комплексі будівель у АДРЕСА_1 є протиправною.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.05.2022 позовні вимоги у справі задоволено. Суд виходив з того, що державним реєстратором прав на нерухоме майно при прийнятті рішення про державну реєстрацію та проведенні самої державної реєстрації права власності відповідача, яке є предметом оскарження в цій справі, не були дотримані вимоги чинного на той час законодавства та не враховано наявну суперечність між зареєстрованим правом власності на спірне нерухоме майно за Черкаською міською радою, а також відсутність правової підстави для реєстрації відповідного права за відповідачем у зв`язку зі скасуванням результатів проведених прилюдних торгів, якими він обґрунтовує свої права щодо спірного майна.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Коханій О.В. 13.06.2022 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в позові. Вказує, що суд зробив суперечливі висновки про те, що відповідач не є учасником прилюдних торгів та про те, що він придбав майно на прилюдних торгах. Суд не мав підстав застосовувати положення ст. 1212 ЦК України (збереження майна без належної правової підстави), адже за обставин справи суд встановив, що майно набуте внаслідок укладення договору купівлі-продажу. У справі відсутні докази того, власником яких саме будинків є Черкаська міська рада та відсутні докази, що майно відповідача належить позивачу. Державний реєстратор при здійсненні реєстрації прав не зобов`язаний перевіряти ЄДРСР на предмет наявності судових рішень щодо майна, право власності на яке реєструється.
У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що міська база відпочинку вчителів у АДРЕСА_1 , створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих №314 від 07.05.1969.
Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів №358 від 10.06.1980 Черкаському обласному комітету профспілки працівників освіти, вищої школи і наукових установ під існуючу базу відпочинку «Дніпро», за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району, відведена земельна ділянка під базу відпочинку вчителів /т. 1 а.с. 63/.
Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів № 2/5 від 28.10.1994 «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка площею 1,97 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району /т. 1 а.с. 65/.
Державний акт на право постійного користування землею площею 1,67 га для розміщення бази відпочинку вчителів серія ЧР № 17-68 виданий управлінню освіти Черкаського міськвиконкому 22.09.1995 /т. 1 а.с. 66-67/.
Згідно з інформацією у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витязі з технічної документації про нормативно грошову оцінку, дана ділянка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення, вид використання: під базу відпочинку вчителів /т. 1 а.с. 68, 69-71/.
Рішенням Черкаської міської ради № 3-531 від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», комплекс будівель «База відпочинку вчителів «Дніпро» передано в оперативне управління управлінню освіти Черкаського міськвиконкому /т. 1 а.с. 76-77/.
Між міським управлінням освіти Черкаського міськвиконкому та громадським об`єднанням «Дачний кооператив «Дніпро» 01.06.2003 укладено Договір про спільну діяльність /т. 1 а.с. 95/. Правонаступником зазначеного громадського об`єднання є Обслуговуючий кооператив «Дніпро-2003».
Вказаний правочин став передумовою для оспорення кооперативом права власності Черкаської міської ради на комплекс будівель і споруд, розташованих у АДРЕСА_1 .
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2012 в справі №К/9991/34858/11 за позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району про скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно встановлено, що майно бази відпочинку належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів.
Судом констатовано, що рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 128 від 29.11.2005 про надання дозволу на оформлення права власності на нерухоме майно громадського об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» прийняте з перевищенням компетенції, оскільки протиправно припинено право міської комунальної власності на нерухоме майно, яке не належало територіальній громаді с. Свидівок.
Крім того, Вищим адміністративним судом України зазначено, що договір, на підставі якого ОК «Дніпро-2003» нібито набув право власності, взагалі не передбачає перехід права власності на будинки відпочинку, його стороною є балансоутримувач нерухомого майна комунальної власності та громадське об`єднання, а право розпорядження об`єктами комунальної власності є виключно у відповідної територіальної громади в особі міської ради, як органу місцевого самоврядування, яка не була стороною договору про спільну діяльність /т. 1 а.с. 96-98/.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 залишено без змін рішення господарського суду Черкаської області від 26.08.2020 у справі №925/111/20 за позовом ОК «Дніпро-2003», яким останньому відмовлено у скасуванні запису про державну реєстрацію права власності на комплекс бази відпочинку вчителів, що знаходиться у АДРЕСА_1 , за Черкаською міською радою /т. 1 а.с. 110-114, 115-120/.
За змістом частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак мають бути відхилені апеляційні посилання скаржника у справі на те, що відсутні докази того, власником яких саме будинків є Черкаська міська рада та відсутні докази, що майно відповідача належить позивачу, оскільки з наведених вище рішень судів слідує, що весь комплекс бази відпочинку у АДРЕСА_1 належить на праві власності міській раді без зазначення про будь-які винятки щодо частини майна, яке включається до зазначеного комплексу.
При цьому скаржник не ставить під сумнів, що його будинок відпочинку є складовою частиною відповідної бази вчителів, стосовно права власності на яку судами вирішувався спір.
Далі, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач у справі ОСОБА_1 є власником будинку відпочинку АДРЕСА_2 . Підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 слугували: свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 17.10.2012 державним нотаріусом Дмитренком Д.М.; технічний паспорт, виданий 17.08.2018 ФОП ОСОБА_4 ; довідка ОК «Дніпро-2003» № 44/07.09 від 07.10.2018 /т. 1 а.с. 25-26/.
Із копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17.10.2012, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вбачається, що державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М., відповідно до ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна, затвердженого начальником ВДВС Черкаського РУЮ Трохименко Ю.В. 10.10.2012, посвідчив, що громадянину  ОСОБА_1  належить на праві власності майно, що складається з будинку відпочинку з мансардою літ. «1А-1, МС», загальною площею 92,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , експертна вартість 983,19 грн., які належали боржнику на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 25.02.2011, виданого виконкомом Свидівоцької сільської ради Черкаського району, зареєстрованого у КП «ЧООБТІ» 25.02.2011 за номером запису 9 в книзі 1, реєстраційний №13415779 /т. 1 а.с. 80/.
Водночас, у матеріалах справи наявне свідоцтво про право власності з ідентичними реквізитами: №2-1841 від 17.10.2012, згідно з яким державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М. 10.10.2012 посвідчив, що громадянину  ОСОБА_3  належить право власності на майно, що складається з будинку відпочинку літ. «І-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , експертна вартість 846,66 грн. /т. 1 а.с. 58/.
Крім того, відповідно до п. 1.3 Договору № 24-0100/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 18.09.2012, укладеного між ВДВС Черкаського РУЮ та Черкаською філією ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», на прилюдні торги передається нерухоме майно, арештоване при примусовому виконанні виконавчого документа – наказу №13/5026/746/2012 від 07.06.2012, виданого господарським судом Черкаської області. Акт опису й арешту майна від 23.07.2012. Будинок відпочинку 1А-1 серед майна, яке підлягає реалізації з прилюдних торгів, відсутній /т. 1 а.с. 33-34/.
Згідно з інформаційним повідомленням про торги від 19.09.2012 №454502 щодо відчуження Черкаською філією ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» арештованого майна за адресою: АДРЕСА_1 , серед лотів дерев`яно-щитовий будинок із стартовою вартістю 983,19 грн. не значиться /т. 1 а.с. 35-36/.
Як вбачається із копії Журналу учасників торгів, ОСОБА_1 для участі у прилюдних торгах не реєструвався, а лот – будинок відпочинку 1А-1 – відсутній /т. 1 а.с. 37-50, 56 (зворот)-57/.
Факт відсутності ОСОБА_1 серед учасників торгів підтверджується і ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.12.2012 в справі №2320/3310/12, якою задоволено клопотання Черкаської філії ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» про залучення у якості третіх осіб без самостійних вимог усіх покупців – учасників прилюдних торгів від 05.10.2012, які були визнані переможцями; а також листом апеляційного суду Черкаської області від 29.03.2013 та рішенням апеляційного суду Черкаської області від 13.12.2013 у вказаній справі /т. 1 а.с. 53-55, 56, 59-62/.
Зі змісту всіх вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_3 дійсно брав участь у даних прилюдних торгах та став переможцем при відчуженні будинку відпочинку літ. «І-1».
Вказані обставини, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, дають підстави для розумного сумніву у правдивості відомостей, зазначених у свідоцтві № 2-1841 від 17.10.2012 про право власності, виданому на ім`я відповідача ОСОБА_1 .
Постановою ВС від 24.07.2019 залишено без змін рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015 та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24.01.2017 в справі №707/376/14-ц, якими задоволено позов Черкаської міської ради до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» та ряду фізичних осіб, зокрема, ОСОБА_3 , та визнано недійсними прилюдні торги, проведені 05.10.2012 на підставі договору №24-0100/12 від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна; визнано недійсними та скасовано відповідні свідоцтва про право власності, якими посвідчено право власності на майно, що знаходиться у АДРЕСА_1 /т. 1 а.с. 99-109/.
Таким чином, 10.09.2019, на момент здійснення реєстрації права власності на будинок для відпочинку 1А-1 з мансардою МС за ОСОБА_1 , прилюдні торги, проведені 05.10.2012, були недійсними.
До того ж, як убачається із свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 25.02.2011, виданого виконкомом Свидівоцької сільської ради Черкаського району, обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» будинок відпочинку з мансардою 1А-1 не належав /т. 1 а.с. 28-29/.
Вказані обставини підтверджено також рішенням Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 №76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна». Зокрема, пунктом 1 даного рішення доручено КП «ЧООБТІ» провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності Обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» на нерухоме майно (комплекс будинку відпочинку), що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно технічної документації. Будинок з мансардою 1А-1 у зазначеному переліку відсутній /т. 1 а.с. 30-32/.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.10.2018, комплекс бази відпочинку вчителів, що знаходиться у АДРЕСА_1 , у тому числі будинок відпочинку І-1, зареєстровано державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Криловою О.М. 02.10.2018 за Черкаською міською радою на підставі рішення Черкаської міської ради № 2-3408 від 12.06.2018, рішення Черкаської міської ради № 3-531 від 26.06.2003, постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2012 в справі №2а-490/12, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 в справі №2а-490/12. Номер запису про право власності 28455767 /т. 1 а.с. 72-75/.
Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 №2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 № 3-531 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», комплекс нерухомого майна бази відпочинку вчителів у АДРЕСА_1 , передано в оперативне управління Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради /т. 1 а.с. 131-137/.
Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 №2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси» цілісний майновий комплекс нерухомого майна бази відпочинку вчителів закріплено на балансовому обліку Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради /т. 1 а.с. 126-130/.
Рішенням Черкаської міської ради від 13.12.2019 №2-5414 «Про затвердження міської програми «Відпочинок працівників закладів освіти м. Черкаси на 2020-2021» затверджено, зокрема, Положення про порядок організації відпочинку працівників закладів освіти м. Черкаси на міській базі відпочинку вчителів на 2020-2021 роки /т. 1 а.с. 138-143/.
З листів Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради №358-12-4 від 16.11.2021 та Черкаської міської ради №25720-01-21 від 17.11.2021, адресованих Черкаській обласній прокуратурі, встановлено, що вказані установи не вживали заходів, у тому числі представницького характеру, щодо подання позовної заяви про скасування державної реєстрації права власності на об`єкти, що входять до цілісного майнового комплексу по вул. Дахнівська, 9, у с. Свидівок. Проти подання позову прокурором не заперечували. Крім того, повідомили, що об`єкти вказаного майнового комплексу, який є власністю Черкаської міської ради, з балансу закладів освіти не списувалися та не передавалися членам кооперативу для ремонту, реставрації, проживання /т. 1 а.с. 123, 124/.
Листом від 17.12.2021 за №24-1225вих21 Черкаською обласною прокуратурою повідомлено Черкаську міську раду та Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про те, що прокуратурою підготовлено дану позовну заву /т. 1 а.с. 125/.
Такими є фактичні обставини у справі. 
Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.
Частиною 3 статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Згідно ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.
Отже за обставин цієї справи прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта (Черкаську міську раду та Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради), коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює, що мало місце згідно листа 17.12.2021.
У свою чергу листами від 16.11.2021 та від 17.11.2021особи, в чиїх інтересах продано позов у справі, проінформувала прокуратуру про те, що заходи відповідного реагування, у тому числі представницького характеру, не вживалися і не планувалися. Відповідно, за відсутності належного реагування повноважних державних органів по заявленню позовних вимог про скасування незаконного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та скасування державної реєстрації такого права прокурор правомірно самостійно звернувся з позов у цій справі до суду, що скаржником в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
Далі, статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дана норма кореспондується з положеннями статті 321 ЦК України.
Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у т.ч. грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
За змістом статті 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності є правом територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Частиною 5 статті 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Статтею 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено статус міських рад, як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За обставин цієї справи Черкаська міська рада, як власник спірного майна, не приймала рішення щодо передачі або відчуження майнового комплексу міської бази відпочинку вчителів, розташованої у АДРЕСА_1 .
Одночасно згідно свідоцтва про право власності №2-1841 від 17.10.2012 відповідач ОСОБА_1 придбав оспорюване майно на прилюдних торгах, хоча їх учасником не був, про що аргументи наведено вище по тексту цієї постанови апеляційного суду.
Крім того, результати прилюдних торгів від 05.10.2012 визнано недійсними рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015, що набрало законної сили.
Такі міркування скаржник у поданій апеляційній скарзі під сумнів не ставить.
Також з укладеного 01.06.2003 між міським управлінням освіти Черкаського міського виконавчого комітету та громадським об`єднанням "Дачний кооператив Дніпро" договору про спільну діяльність, вбачається, що громадське об`єднання "Дачний кооператив Дніпро" і ОК «Дніпро-2003», як правонаступник цього об`єднання, не набули права власності на комунальне майно Черкаської міської ради, оскільки умови договору не передбачали цього, тому голова правління ОСОБА_5 не мав права надавати відповідачу довідку про наявність у нього права власності на спірне нерухоме майно /т. 1 а.с. 84/.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У постанові ВС від 14.07.2020 №725/5093/17 зроблено правовий висновок про те, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на правовій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочинами.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач набув право власності на спірний об`єкт нерухомості за відсутності правових підстав, адже учасником прилюдних торгів по продажу нерухомого майна бази відпочинку вчителів у АДРЕСА_1 не був та відповідне майно йому у власність у визначеному законодавством порядку не переходило.
З цих підстав не можна погодитися з апеляційними доводами скаржника про те, що суд в цій справі не мав підстав застосовувати положення ст. 1212 ЦК України (збереження майна без належної правової підстави), адже встановив, що майно набуте відповідачем внаслідок укладення договору купівлі-продажу, так як з обставин справи вбачається, що у прилюдних торгах від 05.10.2012 відповідач ОСОБА_1 участі не брав, отже відповідний правочин місця не мав.
Апеляційні посилання скаржника на те, що суд зробив суперечливі висновки про те, що відповідач не є учасником прилюдних торгів та про те, що він придбав майно на прилюдних торгах, правильності наведених висновків не спростовують, адже їх вирвано з контексту судового рішення.
Так судом вказано про те, що відповідач не був учасником відповідних прилюдних торгів від 05.10.2012, однак при здійсненні спірної державної реєстрації свого права власності на майно послався на їх результати, чого державний реєстратор належним чином не врахував.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з вимогами пункту 1 частини 3 статті 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Крім того, за змістом пункту 4 вказаного Закону, державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Як убачається з матеріалів справи, державний реєстратор Цьопа Б.А. не перевірив наявну суперечність між зареєстрованим правом власності на спірне нерухоме майно за Черкаською міською радою (в частині реєстрації за останньою права власності на комплекс бази відпочинку вчителів, що знаходиться у АДРЕСА_1 ); не взяв до уваги дані Державного земельного кадастру, відповідно до яких земельна ділянка, на якій знаходилося нерухоме майно, мала використовуватися під базу відпочинку вчителів, а не надавалася у особисте користування громадянам; та залишив поза увагою дані Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому наявна значна кількість судових рішень щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопою Б.А. при прийнятті рішення про державну реєстрацію за відповідачем права власності на спірний об`єкт нерухомості та під час проведення самої державної реєстрації не були дотримані вимоги чинного на той час законодавства, оскільки ним не був проведений весь комплекс дій, покладених на реєстратора ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спростовує посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що державний реєстратор при здійсненні реєстрації прав не зобов`язаний перевіряти ЄДРСР на предмет наявності судових рішень щодо майна, право власності на яке реєструється.
Доказів на підтвердження наявності підстав для набуття відповідачем права власності на спірний об`єкт нерухомості суду не надано. 
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Таким чином, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів є:
- судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;
- судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;
- судове рішення про скасування державної реєстрації прав.
При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав, законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 23.06.2020 у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19.
Отже судом першої інстанції в цій справі вірно вирішено позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, державної реєстрації права з одночасним припиненням відповідного речового права, що скаржником при апеляційному перегляді справи не спростовано.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.05.2022 у цій справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.05.2022 у цивільній справі за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до  ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, державної реєстрації права з одночасним припиненням відповідного речового права – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 17.08.2022.

Суддя-доповідач                 

Судді