ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 р. 	Справа № 440/13907/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава,   по справі № 440/13907/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (надалі - відповідач, Центр), в якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити таку допомогу у повному обсязі.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1486,87 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від  21.12.2021 року по справі №440/13907/21, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі передбаченому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, 36023, код ЄДРПОУ 02770127) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням фактично виплачених сум допомоги.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд постановити додаткове судове рішення або змінити рішення суду першої інстанції та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1486,87 грн. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  позивач вказав, що витрати понесені  ним на правничу допомогу у розмірі 1486,87 гривень належним чином відповідають вимогам щодо розумності їх розміру у вказаній справі, є фактично понесеними та обґрунтованими.
Відповідачем був наданий відзив у якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі за безпідставністю, як таких, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.
Відповідно до п.3 ч.1  ст.311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні  з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про відмову у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів фактичної оплати ОСОБА_1 послуг адвоката, таким чином,  підстави для відшкодування позивачу витрат пов`язаних з отриманням правничої допомоги відсутні.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами пунктів 1, 2 частини третьої статті 134 КАС розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС).
Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Загальний порядок розподілу судових витрат визначений статтею 139 КАС, частинами першою, третьою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина сьома статті 139 КАС).
КАС у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, безвідносно до наявності в матеріалах справи відповідних платіжних документів.
Таке застосування норм статті 139 КАС відповідає правовому висновку Верховного Суду, який зроблений, зокрема в постановах від 26.06.2019 (справа №813/481/18), від 21.01.2021 (справа №280/2635/20), від 25.05.2021 (справа №640/2076/19).
З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги №17092021 від 17.09.2021, укладений між позивачем та адвокатом Масловим Є.В.,  рахунок №25/10 від 25.10.2021 року, акт про прийняття-передачі наданих правових послуг №2510 від 25.10.2021 року, ордер №209667 на надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3565.
 Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору про надання правової допомоги гонорар - винагорода адвоката (Маслова Євгена Володимировича) за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів професійної правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Вартість послуг за даним договором складає одна година роботи адвоката 594,75 грн.
Згідно до п.п. 3.3 виплата належної адвокату винагороди (гонорару) проводиться на підставі виписаного рахунку.
Зі змісту акту прийняття - передачі наданих правових послуг вбачається, що адвокатом Масловим Є.В. надано наступні послуги: 1) зустріч з клієнтом, надання консультації, роз`яснення по справі - витрачено 30 хв., що складає 297,37 грн.; 2) підготовка звернення до відповідача з відповідною заявою, ознайомлення з відповіддю відповідача, складення позовної заяви, роздруківка позовної заяви разом з додатками в кількості 3 екземплярів, заповнення адреси на конверті - витрачено 2 години, що складає 1189,50 грн. Загальна вартість послуг за період, вказаний у п. 1 акту, становить 1486,87 грн., всього до сплати - 1486,87 грн.
Також, відповідно до рахунку №25/10 від 25.10.2021 року оплата за надання допомоги становить 1486,87 гривень згідно договору про надання правової допомоги №17092021 від 17.09.2021 року.
Отже, в підтвердження надання правової допомоги позивачем надано відповідні документи.
Висновки суду першої інстанції, що участь адвоката у цій справі нічим не підтверджена, оскільки усі заяви, у тому числі і позовна, як і заява про збільшення позовних вимог підписані позивачем, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, факт виконання адвокатських послуг підтверджується  актом про прийняття-передачі наданих правових послуг №2510 від 25.10.2021 року в якому містяться підписи сторін вказаних у договорі, а та обставина, що позовна заява та інші документи підписані позивачем не спростовує складання вказаних документів адвокатом, в підтвердження чого позивачем надано відповідний акт.
Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку,  що підставою для відмови у стягненні зазначених вище витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на професійну правничу допомогу може бути відсутність документа про сплату коштів у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги, оскільки відшкодуванню підлягають виплати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, безвідносно до наявності в матеріалах справи відповідних платіжних документів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25.05.2021 по справі №640/2076/19 року, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції.
Надаючи оцінку співмірності суми витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, змістом виконаних та наданих адвокатом послуг, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді першої інстанції, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1486,87 грн., оскільки вказаний розмір є доведеним, обґрунтованим та співмірним.
Доводи відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, що ОСОБА_1 як ветеран війни має право на надання безоплатної правової допомоги є безпідставними, оскільки це його право, а не обов`язок.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що під час ухвалення рішення в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року по справі №440/13907/21 в цій частині з прийняттям постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 1486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) грн. 87 коп..
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі № 440/13907/21 - скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Прийняти постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 1486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) грн. 87 коп.. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко