Ухвала
 
29 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 357/13937/19
 
провадження № 61-7072ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, Білоцерківська міська лікарня ветеринарної медицини про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом.
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 19 вересня 2019 року № 01-09/161 «Про звільнення у зв`язку з ліквідацією установи». Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2019 року по 29 листопада 2021 року у розмірі 148 140 грн 84 коп. У частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У липні 2022 року Держпродспоживслужба подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення. яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до  розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником не сплачено судовий збір.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України                    від 08 липня 2011 року «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у  редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.
 
Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка  стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у  разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми, таким чином ((148 140 грн 84 коп.*1%)+ 768 грн 40 коп.*2)*200%=6 036 грн 40 коп.
 
Ураховуючи викладене заявнику належить сплатити суму судового збору у розмірі 6 036 грн 40 коп.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати платіжний документ про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею           392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.    
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян