ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/9481/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року (суддя Врона О.В.) в адміністративній справі  
за позовом  ОСОБА_1     
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1 у червні 2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці із 90% до 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській   області   здійснити   перерахунок та   виплату   щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничним розміром, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, яка з 2003 року отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області № Б-с-354 від 24.02.2020.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 912140187635 від 27.02.2020 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 
Вважаючи протиправним рішення Пенсійного фонду, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про його скасування, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 в адміністративній справі № 160/9975/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 912140187635 від 27.02.2020 «Про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці» від 30.04.2020 № 710/03-16, якими відмовлено у перерахунку довічного утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області від 24.02.2020 № Б-с-354, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області на   виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 в адміністративній справі № 160/9975/20 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області від 24.02.2020 № Б-с-354. 
При здійсненні перерахунку орган Пенсійного фонду перерахував щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 , застосовуючи ставку 68%, а не 90%. 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди працюючого судді.
Листом № 15324-11597/М-01/8-0400/21 від 11.05.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюється статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII. Стаж роботи на посаді судді становить 29 років 9 місяців 23 дні, що складає 68% грошового утримання судді, у зв`язку із чим, підстави для проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% відсутні.
Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений на підставі частини 3  статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI  (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини  рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №  4-рп/2016).
Підпунктом 1 пункту 4 резолютивної частини  рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016  визначено:  частина третя  статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року  № 213-VIII, яка суперечить  Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року  № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року  № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».
Отже, маючи 29 років 9 місяців 23 дні суддівського стажу, позивач згідно з частиною 3  статті 141 Закону від 07.07.2010 № 2453-VI,  мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Проте  Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII  визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:
- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3  ст. 142 Закону № 1402-VIII);
- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду – 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4  ст.135 Закону № 1402-VIII). 
Враховуючи положення ч. 3  ст. 142 Закону № 1402-VIII  та суддівський стаж позивача (повних 29 років роботи на посаді судді), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що визначення відсотку довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм  Закону № 1402-VIII  не призводить до порушення  статті 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно з нормами  Закону № 1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень  Закону від 07.07.2010 № 2453-VI.
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні належного розміру довічного грошового утримання судді у відставці не можуть бути одночасно застосовані положення Законів № 1402-VIII та № 2453-VI, оскільки це призведе до значного звуження прав та законних інтересів діючих суддів після настання права виходу на відставку, що прямо суперечить Конституції Україні. 
За таких обставин суд доходить висновку, що не проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди не є протиправним, а позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року в адміністративній справі № 160/9481/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 28 квітня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 28 квітня 2022 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова