ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 р.	Справа № 520/7814/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 17.11.21 року по справі № 520/7814/21
          за позовом          Головного управління Держпраці у Харківській області  
          до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп"                  
          про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Держпраці у Харківській області (далі за текстом також - позивач, ГУ Держпраці у Харківській області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП" (далі за текстом також - відповідач, ТОВ "ОЛІМП"), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП" до усунення порушень, шляхом зупинення виробництва, виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:
1. Заборонити експлуатацію електроустановок (РП-ТП №51 10/0,4 кВ відповідно додатку №8 від 15.06.2016 до договору про постачання електричної енергії 17019.01 від 01.11.2007) на території підприємства за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Юрченкове, провулок Центральний, 2;
2. Заборонити експлуатацію електроустановок, а саме: кабельної лінії 10 кВ "Комбікормовий" відповідно додатку №8 від 15.06.2016 до договору про постачання електричної енергії 17019.01 від 01.11.2007 на території підприємства за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Юрченкове, провулок Центральний, 2;
3. Заборонити виконання робіт в Електрощитовій виробничої будівлі, що розташовані за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Юрченкове, провулок Центральний, 2;
4. Заборонити експлуатацію тепломеханічного обладнання котельні, розташованих за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Юрченкове, провулок Центральний, 2;
5. Заборонити експлуатацію КТП "ОЛІМП" 6/0,4 кВ відповідно додатку №8 до договору про постачання електричної енергії від 22.01.2016 № 012832, що розташована за адресою: Харківська область, вул. Механізаторів, 2;
6. Заборонити експлуатацію Крану козловий електричний МККС-32 М зав № НОМЕР_11, реєс№НОМЕР_12;
7. Заборонити експлуатацію Лебідок елеваторних ЛЕ №1, №2;
8. Заборонити експлуатацію Автонавантажувачів вилкових TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачі вилкові з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10;
9. Зупинити виконання робіт, пов`язаних з управлінням Технологічними транспортними засобами водіями навантажувачів, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
10. Зупинити виконання робіт старшим комірником складу готової продукції ОСОБА_3 ;
11. Зупинити виконання робіт начальником виробництва груп (М-2) ОСОБА_4 ;
12. Зупинити виконання робіт начальником цеху з виробництва комбікорму ОСОБА_5 ;
13. Зупинити виконання вантажно-розвантажувальних робіт працівниками підприємства;
14. Зупинити експлуатацію посудин, що працюють під тиском;
15. Зупинити експлуатацію ліфта реєстр. № 29790;
16. Зупинити експлуатацію 3/Д переїзду на території Логістичного комплексу Індустріальний;
17. Зупинити виконання робіт на висоті.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в ході проведення перевірки ТОВ «Олімп» встановлено, що підприємство здійснює діяльність з порушенням вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки та гірничого нагляду, санітарного законодавства з розподілу гігієни праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, що слугувало підставою для звернення до суду із позовом.
Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що ТОВ «Олімп» на момент розгляду справи вжито заходи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки та гірничого нагляду, санітарного законодавства з розподілу гігієни праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які були виявлені суб`єктом владних повноважень, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Представник позивача подав уточнений адміністративний позов, в якому вказав, що під час проведення позапланової перевірки ТОВ «Олімп» виявлено 60 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 31 (№ № 4-9, 11, 12, 14-19, 21, 22, 24, 28, 30-32, 37-39, 45, 46, 52, 53, 55, 56, 60) на момент подання уточненого позову, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що зафіксовано в акті перевірки від 17.08.2021 за № 19-03-04-1303/0435. 
Представник відповідача подав відзив на уточнений адміністративний позов, в якому зазначив, що ТОВ «Олімп» вжито всіх заходів з метою усунення виявлених порушень, на підтвердження чого надав відповідні письмові докази.
Представник позивача 13.10.2021 надав додаткові пояснення (від 12.10.2021), в яких указав, що ТОВ «Олімп» частково усунуто виявлені порушення сфері охорони праці, промислової безпеки та гірничого нагляду, санітарного законодавства з розподілу гігієни праці, з яких наразі 18 (п.п. акта перевірки № № 4, 6, 9, 18, 19, 21, 22, 24, 28, 30, 31, 37, 38, 45, 46, 52, 53, 55) створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неналежним дослідженням обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача надав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 04.11.2021, яке долучено до матеріалів справи, хоча підготовче засідання закрите протокольною ухвалою від 13.10.2021, а отже суд першої інстанції порушив вимоги статті 192 КАС України, де зазначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів. Також, суд не з`ясовував під час подання доказів відповідачем разом з клопотанням від 04.11.2021, поважність ненадання цих доказів у підготовчому провадженні. Вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог ГУ Держпраці у Харківській області та застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що докази з клопотанням від 04.11.2021 подані відповідачем в межах строків, передбачених КАС України, при цьому позивачу судом першої інстанції роз`яснювалось право на подання заперечень щодо приєднання наданих відповідачем доказів, проте від цього права представник позивача відмовився.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що відповідно до Наказу від 18.01.2021 за № 53 та направлення від 18.01.2021 за № 03.04-03/78 у період з 20.01.2021 по 02.02.2021 посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» (код ЄДРПОУ 30035671, адреса: 61007, Харківська область, м. Харків, вул. Свистунова, будинок 3А) щодо дотримання вимог законодавства про охорону праці, промислову безпеку та гірничий нагляд, дотримання вимог санітарного законодавства з розділу гігієни праці.
За результатами проведеної перевірки встановлено 250 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, що зафіксовано в акті перевірки від 02.02.2021 за № 19-03.04-1303/0034, на підставі якого суб`єктом владних повноважень було сформовано відповідні приписи.
В подальшому, відповідно до Наказу від 03.08.2021 за № 923 та направлення від 03.08.2021 за № 03.04-03/1168 у період з 04.08.2021 по 17.08.2021 посадовими особами Управління Держпраці проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» (код ЄДРПОУ 30035671, адреса: 61007, Харківська область, м. Харків, вул. Свистунова, будинок 3А) на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.
Під час проведення позапланової перевірки ТОВ «Олімп» виявлено 60 порушень нормативно - правових актів з охорони праці, з яких 31 (№ № 4-9, 11, 12, 14-19, 21, 22, 24, 28, 30-32, 37-39, 45, 46, 52, 53, 55, 56, 60) на момент подання уточненого позову, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що зафіксовано в акті перевірки від 17.08.2021 за № 19-03-04-1303/0435.
Позивачем 20.08.2021 направлено до ГУ Держпраці у Харківській області зауваження до акту позапланового заходу державного нагляду.
На підставі вказаного акта перевірки від 17.08.2021 за № 19-03-04-1303/0435 ГУ Держпраці у Харківській області сформовано приписи від 20.08.2021 за № № 19-03-03-1303/0435-2762/5202, 19-03-03-1303/0435-2760/5202, 19-03-03-1303/0435-2759/5202, 19-03-03-1303/0435-2758/5202, 19-03-03-1303/0435-2757/5202, 19-03-03-1303/0435-2756/5202, від 25.08.2021 за № 19-03/03-1303/0435-2777/5115, від 17.08.2021 за № 19-03-03-1303/0435-2698/4416, на які відповідачем подано скарги до контролюючого органу (т. 4 а.с. 32-51).
Відповідно до акта від 17.08.2021 за № 19-03-04-1303/0435 на момент подання уточненого адміністративного позову та додаткових пояснень по справі від 12.10.2021 за № 09-05/10413, існують такі порушення:
1) розділ «Безпечна експлуатація електроустановок, РП-ТП № 51 10/0,4 кВ», що розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Юрченкові, провулок Центральний, 2:
- не забезпечено проведення профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок, а саме: вимірювання опору ізоляції ярмових балок, пресувальних кілець і доступних стяжних шпильок трансформаторів ТМ-1000/10-72-У1 зав. № 6352 та ТМ 1000/10-У1 зав. № 225948, що є порушенням ст. 13 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», п. 4.36 розділу VII п. 3 таблиці 1 додатку 1 «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів» (п. 4 акта перевірки);
- не забезпечено проведення профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок, а саме: не проведено профілактичний контроль та профілактичне відновлення пристроїв РЗАіТ, що є порушенням ст. 13 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», п. 6.43 розділу VII «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів» (п. 6 акта перевірки);
2) розділ «Безпечна експлуатація електроустановок». Електрощитові виробничої будівлі, що розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Юрченкові, провулок Центральний, 2:
- не виконані вимоги для запобігання ураження електричним струмом, а саме: відсутній захист від випадкового доторкання до струмовідної частин апаратів захисту, що є порушенням ст. 13 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», п. 3.7 розділу VII «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів» (п. 9 акта перевірки);
3) Розділ «Лебідки елеваторні ЛЕ № 1, № 2»:
- не проведено періодичні технічні огляди лебідок елеваторних ЛЕ № 1, 2, що є порушенням ст. ст. 13, 18 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1 (4), п. 11 глави 5, п. 10 (8) глави 6 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 18 акта перевірки);
- не оформлено наказом (розпорядження) допуск до роботи працівників, які керують лебідкою, які пройшли професійну підготовку та перевірку знань з охорони праці в установленому порядку, що є порушенням ст. ст. 13, 18 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1 (4), п. 11 глави 5, п. 10 (8) глави 6 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 « Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 19 акта перевірки);
- відсутній (не надано) журнал технічних обслуговувань і ремонтів лебідок, що є порушенням ст. 13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 7 глави 1 розділу V НПАОП «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 21 акта перевірки);
- суб`єктом господарювання не здійснено пуск у роботу лебідок, що є порушенням ст. ст. 13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 1, 2 (6,7) глави 2 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 22 акту перевірки);
4) Розділ «Технологічні транспортні засоби»:
- автонавантажувачі вилкові TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачі вилкові з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10 не зареєстровані в органах Держпраці, що є порушенням ст. 13 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1 розділу 1, 3 розділу V НПАОП 0.00-1.80-18 « Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 24 акта перевірки);
- автонавантажувачам вилковим TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачам вилковим з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10 не проведено технічний огляд, що є порушенням ст.13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 3 розділу ІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 28 акта перевірки);
- автонавантажувачам вилковим TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7 (виробник Японія) не проведено експертизу на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, що чинні на території України, що є порушенням ст. 21 Закону України № 2694 (п. 30 акта перевірки);
- наказом не призначено водіїв автонавантажувачів вилкових TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачів вилкових з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № НОМЕР_10, що є порушенням ст.13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 10 розділу V НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів» (п. 31 акту перевірки);
- старший комірник складу готової продукції ОСОБА_3 , який відповідно до Наказу від 04.01.2021 за № 4 є відповідальною особою за утримання у справному стані та безпечне проведення робіт навантажувачами, не пройшов навчання і перевірку знань з Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів, що є порушенням ст.18 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 13 розділу V НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів» (п. 37 акта перевірки);
- начальник цеху з виробництва комбікорму ОСОБА_5 , який відповідно до Наказу від 04.01.2021 за № 4 є відповідальною особою за утримання у справному стані та безпечне проведення робіт навантажувачами, не пройшов навчання і перевірку знань з Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів, що є порушенням ст.18 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 13 розділу V НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів» (п. 38 акта перевірки);
- начальник виробництва груп (М-2) ОСОБА_4 , який відповідно до Наказу від 04.01.2021 за № 4 є відповідальною особою з нагляду за утриманням і безпечною експлуатацією навантажувачів, не пройшов навчання і перевірку знань з Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів, що є порушенням ст.18 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. 13 розділу V НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів» (п. 39 акта перевірки);
- наказом не призначено працівників, відповідальних за безпечне проведення вантажно-розвантажувальних робіт, що є порушенням ст.13 Закону № 2694, п. 1 розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.75-15 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» (п. 45 акта перевірки);
- посадовим особам та працівникам не проведено навчання і перевірку знань з Правил охорони праці під час вантажно розвантажувальних робіт, що є порушенням ст.18 Закону № 2694, п. 5 глави 1 розділу ІІ НПАОП 0.00-1.75-15 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» (п. 46 акта перевірки);
5) Розділ «Обладнання, що працює під тиском»:
- ОСОБА_4 , який відповідно до Наказу № 13 від 04.01.2021 є особою, відповідальною за справний стан та безпечну експлуатацію балонів, призначених для транспортування і зберігання зріджених, стиснутих газів за адресою: м. Харків, вул. Механізаторів, 2, не пройшов навчання і перевірку знань з Правил охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском, що є порушенням ст. 18 Закону № 2694, п. 1 глави 1 розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском» (п. 52 акта перевірки);
- не призначено наказом працівника під час відсутності відповідального працівника за справний стан і безпечну експлуатацію обладнання під тиском, який пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці в установленому порядку, що є порушенням ст. ст. 13, 18 Закону України № 2694, глави 1 розділу VII НПАОП 0.00-1.81-18 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском» (п. 53 акта перевірки);
6) Розділ «Ліфтове господарство»:
- дозволяється експлуатація ліфта реєстр. № 29790 за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Юрченко, пров. Центральний, 2 при несправності, а саме: протікання масла в редукторі через манжети ущільнювачів, що є порушенням ст. 13 Закону України № 2694, п. 9.7.15 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів» (п. 55 акта перевірки).
Наявність встановлених порушень слугувала підставою для звернення позивача до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем усунуто 17 із 18 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в описі виявлених порушень в уточненому позові, та приймаючи до уваги відсутність підтвердженої матеріалами справи реальної загрози життю та здоров`ю людей від умов діяльності відповідача, не знайшов підстав для застосування у спірних правовідносинах заходів державного реагування.
Стосовно вимог позивача щодо зупинення експлуатації обладнання, виконання робіт, то суд першої інстанції зазначив, що реальної загрози життю та здоров`ю людей судом не встановлено, позивач як суб`єкт владних повноважень таких відомостей не надав, та дійшов висновку, що виявлені заходи щодо порушень, які необхідно, на думку позивача, вчинити відповідачу, можливо здійснити лише планомірно, а тому застосування радикального заходу, яким є зупинення виробництва, виконання робіт на ТОВ «Олімп», є надмірним.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон України № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із частиною сьомою статті 7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Державна політика в галузі охорони праці, відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII від 14.10.1992 (далі - Закон України № 2694-XII), визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Вимогами статті 38 Закону України № 2694-XII визначено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 96 від 11.02.2015 (далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.
Згідно із підпунктами 16, 52 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого:
- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; 
- зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників.
Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду (п.п. 12 п. 6 Положення).
Наказом Держпраці України № 84 від 03.08.2018 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, згідно з пунктом 1 якого, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Колегія суддів зазначає, що вжиття заходів реагування слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
При цьому, захід реагування у вигляді зупинення робіт з експлуатації виробництва до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері промислової безпеки та охорони праці є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18 застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей і застосовується контролюючим органом виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Стосовно порушень, які встановлені в п. 4 акта перевірки, то відповідно до п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 та п.4.36 розділу VII п. 3 таблиці 1 додатку 1 «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів», випробування трансформаторів (реакторів) необхідно проводити відповідно до таблиці 1 додатка 1 до цих Правил з урахуванням вимог підприємств-виробників, а ремонти виконувати згідно із затвердженими графіками.
Однак, п. 3 таблиці 1 додатку 1 «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів» передбачено проведення випробувань ярмових балок, пресувальних кілець і доступних стяжних шпильок саме за необхідністю, зокрема у разі огляду або ремонту активної частини, мегаомметром на напругу 1000 В або 2500 В, тобто з метою усунення результатів технічних несправностей.
При цьому, вказані норми, на які посилається позивач в уточненому адміністративному позові (т. 3 а.с. 216) та які, нібито порушені відповідачем, не є тотожним поняттям «профілактичним оглядам», регулярність та необхідність яких не передбачена вищезазначеними нормами права, а метою яких є саме попередження виходу робочого обладнання зі справності задля уникнення негативних наслідків для життя та здоров`я людей.
На вказані обставини також посилається представник відповідача у відзиві на уточнений адміністративний позов (т.4 а.с. 23).
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення у сфері техногенної безпеки, яке зафіксовано позивачем в п. 4 акту перевірки містить лише формальні припущення контролюючого органу про допущення суб`єктом господарювання вимог законодавства без поглибленого з`ясування обставин та суті можливого порушення.
Щодо інших порушень, зазначених в акті перевірки, колегія суддів зазначає, що на момент ухвалення рішення суду першої інстанції ТОВ «ОЛІМП» усунуто більшу частину виявлених проведеною плановою перевіркою порушень, що підтверджується долученими до матеріалів справи відповідачем доказами.
Так, щодо зафіксованих у п. 6 акту перевірки порушень - не забезпечення проведення профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок, а саме: не проведено профілактичний контроль та профілактичне відновлення пристроїв РЗАіТ, що є порушенням порушенням ст. 13 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», п. 6.43 розділу VII «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів», колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 6.43 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів передбачено, що відповідно до зазначених НД та досвіду експлуатації пристроїв РЗАіТ (релейний захист, автоматика і телемеханіка) та ПА, які встановлені у споживачів, періодичність та види технічного обслуговування пристроїв РЗАіТ та ПА встановлюються відповідно до таблиці 4.
Дослідивши зміст таблиці 4 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, колегія суддів зазначає, що необхідність та періодичність проведення профілактичних випробувань та вимірювань пристроїв РЗАіТ, залежить від категорії приміщень, в яких встановлені вказані пристрої, циклів технічного обслуговування (років), кількості років експлуатації обладнання.
Однак, ані акти перевірок суб`єкта господарювання, ані додаткові пояснення позивача не містять доказів належного дослідження перевіряючими вказаних особливостей, зокрема проведення диференціації пристроїв РЗАіТ, які мали бути оглянуті та перевірені суб`єктом владних повноважень по факту та оцінені на необхідність проведення профілактичних випробувань та вимірювань, в залежності від фактичного стану, що вказує на поверхневий підхід позивача до виконання своїх обов`язків.
Водночас, представник відповідача у відзиві на уточнений позов від 30.09.2021 (т.4 а.с. 23) вказав, що на балансі підприємства прилади РЗАіТ взагалі відсутні, а відтак суб`єкт господарювання позбавлений необхідності проведення профілактичного контролю та профілактичного відновлення РЗАіТ.
Позивач під час розгляду справи не надав доказів на спростування зазначеної позиції суб`єкта господарювання та не пояснив, яким чином суб`єктом владних повноважень було оглянуто обладнання, якого немає на балансі підприємства.
Натомість, позивач обмежився лише теоретичним описом поняття «пристрої РЗАіТ», не конкретизував, яким саме чином відсутність профілактичного контролю та профілактичного відновлення РЗАіТ може створити загрозу життю та здоров`ю людей, тобто висловив лише свої припущення щодо можливих негативних наслідків.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем належним чином не з`ясовано та фактично не досліджено обставин належної/неналежної експлуатації відповідачем пристроїв РЗАіТ, а відтак порушення, зафіксовані в п. 6 акта перевірки, є безпідставним та необґрунтованим.
Стосовно порушень, які зафіксовані в п.п. 18, 19, 21, 22, 24, 28, 30, 31, 37, 38, 39, 45, 46 акта перевірки, то відповідач у відзиві на уточнений адміністративний позов указав, що порушення, які зафіксовані в п.п. 18, 19, 21, 22, 24, 28, 30, 31, 37, 38, 39, 45, 46 акту перевірки усунуто шляхом прийняття наказів про виведення із експлуатації від 17.02.2021 за № 63, 63/1 та акта (т. 4 а.с. 24, 79-81).
Тобто наказ керівництва про виведення обладнання з експлуатації фактично реалізовано шляхом видання відповідного акта від 17.02.2020 про виведення основних засобів з виробничого процесу та консервацію, а отже вказане обладнання (лебідки елеваторні, автонавантажувачі вилкові, автонавантажувачі вилкові з противагою) вибуло з виробничого процесу.
Доказів того, що лебідки елеваторні, автонавантажувачі вилкові, автонавантажувачі вилкові з противагою станом на серпень 2021 року (тобто станом на момент повторної перевірки ТОВ «Олімп») перебувають у процесі експлуатації, персонал має до них доступ, використовує їх у господарській діяльності, позивачем до суду не надано, а відтак вказане обладнання наразі позбавлено ознак джерела підвищеної небезпеки та не може безпосередньо створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що накази про виведення із експлуатації від 17.02.2021 за № 63, 63/1 та акт датовані 17.02.2020, тобто контролюючий орган до моменту та під час повторної перевірки суб`єкта господарювання (серпень 2021 року) мав достатньо часу, щоб пересвідчитись у виведенні обладнання з експлуатації та відсутності розконсервування такого обладнання.
Водночас, доказів несанкціонованого підключення після розконсервування лебідок елеваторних, автонавантажувачів вилкових, автонавантажувачів вилкових з противагою, контролюючим органом до суду не надано та не зафіксовано жодним чином, а ймовірність розконсервування обладнання у будь-який момент є лише припущенням, у той час як позиція суб`єкта владних повноважень має ґрунтуватись виключно на фактичних обставинах справи за безпосереднього дослідження уже вчинених епізодів порушення вимог норм чинного законодавства.
Як убачається з матеріалів справи, у тому числі з апеляційної скарги позивача, позиція суб`єкта владних повноважень зводиться виключно до того, що виведення суб`єктом господарювання обладнання (лебідки елеваторні ЛЕ № № 1, 2, автонавантажувачі вилкові, автонавантажувачі вилкові з противагою) з експлуатації та його консервація не є належним способом усунення виявлених порушень, які зафіксовані в п.п. 18, 19, 21, 22, 24, 28, 30, 31, 37, 38, 39, 45, 46 акту перевірки.
Суб`єкт владних повноважень наполягає саме на необхідності ліквідації, демонтажу такого обладнання, як джерела підвищеної небезпеки, що, на думку позивача, є належним способом виведення з експлуатації та консервації обладнання підприємства, оскільки консервація (довготривале збереження майна, а саме - об`єктів підвищеної небезпеки) належним чином не убезпечує технічний персонал і населення.
Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділ 2 глави 1 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і від повідного обладнання, затверджених Наказом Мінсоцполітики від 19.01.2018 за № 62 (далі - Правила охорони праці), вантажопідіймальна машина - підіймальний механізм (пристрій) циклічної дії, призначений для переміщення в просторі вантажу та (або) працівників (однорейкові візки, талі, лебідки, кранові підйомники, приводні колиски для підіймання працівників.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 1997 року N 1183 затверджено Положення про порядок консервації основних виробничих фондів підприємств (надалі-Положення № 1183), яким унормовано, що консервація основних фондів підприємств - це комплекс заходів, спрямованих на довгострокове (але не більш як три роки) зберігання основних фондів підприємств у разі припинення виробничої та іншої господарської діяльності з можливістю подальшого відновлення їх функціонування.
Пунктом 8 Положення № 1183 передбачено, що під час консервації та розконсервації основні фонди підприємств приводяться у стан, що забезпечує збереження технологічного обладнання, будівель і споруд, а також безпеку технічного персоналу і населення, охорону довкілля.
Використання законсервованих основних фондів протягом установленого терміну консервації забороняється (п. 9 Положення № 1183).
За приписами п. 10 Положення № 1183, для підготовки обґрунтованих матеріалів щодо консервації основних фондів підприємства та тимчасового виведення їх з виробничого процесу на підприємстві утворюється комісія з питань проведення консервації основних фондів на чолі з керівником підприємства (головою виконавчого органу). Рішення про тимчасове виведення основних фондів з виробничого процесу та їх консервацію виноситься цією комісією за формою згідно з додатком N 1.
Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що процедура консервації обладнання передбачає виключно його довготривале збереження у стані, що забезпечує збереження технологічного обладнання, а також безпеку технічного персоналу і населення, охорону довкілля, та не зобов`язує суб`єкт господарювання провести ліквідацію/демонтаж такого обладнання.
Натомість, позивач, як у поясненнях від 12.10.2021, так і в апеляційній скарзі, ототожнює поняття «виведення з експлуатації» та «консервація», наполягаючи на необхідності проведення ТОВ «Олімп» ліквідації/демонтажу лебідок елеваторних, у зв`язку з прийняттям керівництвом підприємства наказу та акта від 17.02.2020 про виведення основних засобів з виробничого процесу та консервацію.
Разом з цим, позивачем, як під час первинної, так і в ході повторної перевірки не виявлено та не зафіксовано порушень консервації лебідок елеваторних, автонавантажувачів вилкових, автонавантажувачів вилкових з противагою, не підтверджено фактів перебування вказаного обладнання безпосередньо у виробничому процесі підприємства, а відтак суб`єктом владних повноважень, на якого законодавцем покладено обов`язок доведення обставин, які слугували підставою звернення до суду із позовом, документально не доведено перебування лебідок елеваторних, автонавантажувачів вилкових, автонавантажувачів вилкових з противагою у статусі джерела підвищеної небезпеки та вчинення ним безпосередньої загрози життю та здоров`ю людей.
Окрім того, позивачем ані в уточненому адміністративному позові, ані в додаткових поясненнях, ані в апеляційній скарзі не зазначено зауважень щодо недотримання чи неналежного дотримання підприємством процедури консервації обладнання з посиланням на приписи діючого законодавства.
Таким чином, ураховуючи зазначене, а також те, що ТОВ «Олімп» усунуто порушення, які зафіксовані в п.п. 18-22, 24, 28, 30, 31, 37, 38, 45, 46 акта перевірки, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування заходів реагування на підставі вказаних висновків контролюючого органу є обґрунтованим.
Дослідивши зміст окремих порушень, які зафіксовані в п.п. 24, 28, 30, 31, 37, 38, 45, 46, незважаючи на загальний підхід позивача до формування своєї правової позиції щодо суті виявлених порушень, колегія суддів зазначає таке.
Так, щодо висновків акта перевірки про те, що автонавантажувачі вилкові TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачі вилкові з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10 не зареєстровані в органах Держпраці, що є порушенням ст.13 Закону України № 2694-XII «Про охорону праці», п. 1 розділу 1, 3 розділу V НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (в п. 24 акту перевірки), колегія суддів звертає увагу на таке.
Згідно з п. 3 розділу V НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання», технічні умови на ремонт обладнання повинні містити вимоги щодо охорони праці і бути погоджені відповідно до вимог статті 28 Закону України "Про охорону праці".
Стаття 28 Закону України "Про охорону праці" регулює лише опрацювання, прийняття та скасування нормативно-правових актів з охорони праці.
Отже, вказані норми права, на які посилається позивач у п. 24 акту перевірки, носять лише загальний характер вимог щодо охорони праці, та, водночас, не стосуються особливостей реєстрації суб`єктом господарювання автонавантажувачів вилкових в органах Держпраці.
Окрім того, розділ V НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» взагалі регулює вимоги щодо ремонту та модифікації (реконструкції та модернізації) обладнання, що, однак, не має відношення до необхідності реєстрації автонавантажувачів вилкових в органах Держпраці.
Пояснень суб`єкта владних повноважень щодо обрання вказаних норм права, як таких, що порушені підприємством у даному конкретному випадку, матеріали справи не містять, оскільки зазначені норми права не відображають суть, детальну характеристику виявлених порушень та стосуються зовсім іншого предмету.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимоги суб`єкта владних повноважень за зазначеними порушеннями, які зафіксовані в акті перевірки.
Щодо зобов`язання ТОВ «Олімп» провести технічний огляд автонавантажувачам вилковим TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачі вилкові з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10 згідно зі ст.13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII, п. (п. 28 акту перевірки), колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» роботодавець має вживати необхідних заходів для забезпечення: належного технічного обслуговування і ремонту навантажувачів відповідно до вимог експлуатаційних документів; виконання робіт обладнанням відповідно до вимог безпеки, зазначених у цих Правилах, у нормативно-правових актах з охорони та гігієни праці та в експлуатаційних документах на конкретний навантажувач; проведення обов`язкового технічного контролю (технічних оглядів), експертних обстежень навантажувачів та нагляду за його безпечною експлуатацією відповідно до вимог цих Правил і нормативно-правових актів з охорони та гігієни праці.
Отже, з правового аналізу зазначених норм права випливає, що проведення обов`язкового технічного контролю (технічних оглядів), експертних обстежень навантажувачів є необхідним у разі їх експлуатації, тобто перебування безпосередньо у виробничому процесі.
Представник відповідача у відзиві на уточнений позов вказав (т. 4 а.с. 24), що Наказом № 63/1 від 17.02.2021 про вивід з експлуатації та консервацію, автонавантажувачі вилкові TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачі вилкові з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10 виведено з експлуатації та законсервовано, а відтак проведення контролю (технічних оглядів), експертних обстежень не є необхідними.
Щодо посилань позивача на порушення відповідачем ст. 21 Закону України «Про охорону праці» в розрізі порушення щодо не проведення експертизи на відповідність автонавантажувачів вилкових нормативно-правовим актам з охорони праці, що чинні на території України (п. 30 акту перевірки), то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені норми права унормовують додержання вимог щодо охорони праці під час проектування, будівництва (виготовлення) та реконструкції підприємств, об`єктів і засобів виробництва.
Однак, у даному випадку, у ТОВ «ОЛІМП» не відбувалось проектування, будівництва (виготовлення) та реконструкції підприємств, об`єктів і засобів виробництва, а відтак підстав для формування суб`єктом владних повноважень висновків щодо недодержання підприємством вказаних норм права, матеріали справи не містять, а позивачем як під час подання позову, уточненого позову, додаткових пояснень, так і апеляційної скарги також не надано.
Натомість, суб`єкт владних повноважень обмежився лише формальним посиланням на загальну норму права з охорони праці, що суперечить обов`язку суб`єкта владних повноважень обґрунтовувати обставини звернення до суду у розрізі детального дослідження кожного виявленого порушення.
Проте, як зазначив відповідач у відзиві на уточнений адміністративний позов, вказане обладнання законсервовано, у зв`язку з виведенням з експлуатації, що підтверджується Наказом № 63/1 від 17.02.2021 (т. 4 а.с. 81), документально підтверджених доказів на спростування чого позивачем до матеріалів справи не надано.
Щодо недотримання суб`єктом господарювання приписів п.п. 10, 13 розділу V 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів», що зафіксовнао в п.п. 31, 37, 38 акту перевірки, то колегія суддів зазначає таке.
Пунктом п. 10 розділу V 0.00-1.83-18 «Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів» унормовано, що суб`єкт господарювання, який експлуатує навантажувачі і змінні вантажозахоплювальні пристрої до них, забезпечує їх утримання в справному стані та безпечну експлуатацію через організацію належного нагляду, технічного обслуговування, обов`язкового технічного контролю (технічного огляду) та ремонту власними силами або укладає договори з іншими суб`єктами господарювання на виконання зазначених робіт. Суб`єкт господарювання: призначає працівника, відповідального за технічний стан навантажувачів; призначає працівника, відповідального за безпечне проведення робіт навантажувачами; призначає обслуговувальний і ремонтний персонал навантажувачів (водіїв навантажувачів, акумуляторників, вулканізаторників, монтувальників шин, слюсарів паливної апаратури тощо); установлює порядок проведення щоденного обслуговування, періодичного технічного обслуговування та ремонту відповідно до вимог експлуатаційних документів; забезпечує умови для виконання відповідальними працівниками, обслуговувальним і ремонтним персоналом своїх обов`язків; 15 забезпечує ведення робіт за технологічними картами або проектами виконання робіт (далі - ПВР) навантажувачами; ознайомлює відповідальних працівників із цими Правилами, а обслуговувальний і ремонтний персонал - з інструкціями з охорони праці.
Відповідно до п. 13 розділу V 0.00-1.83-18 «Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів» працівники, відповідальні за технічний стан і за безпечне проведення робіт навантажувачами, обслуговувальний і ремонтний персонал перед призначенням мають проходити навчання і перевірку знань з питань охорони праці відповідно до вимог чинного законодавства.
Отже, у контексті розуміння зазначених норм права, визначальною ознакою для необхідності призначення суб`єктом господарювання обслуговувального і ремонтного персоналу навантажувачів (водіїв навантажувачів) та проходження такими працівниками навчання є процес безпосередньої експлуатації такого обладнання (у даному випадку автонавантажувачів).
Натомість, Наказом керівника ТОВ «Олімп» № 63/1 від 17.02.2021 року, автонавантажувачі вилкові TOYOTA7FGL15 зав. № НОМЕР_3, TOYOTA8FGL14 зав. № НОМЕР_4, TOYOTA7FGL15 ЗАВ. № НОМЕР_5, FG15Т19 зав. № НОМЕР_6, FG15Т13 зав. № НОМЕР_7, автонавантажувачі вилкові з противагою 4014 зав. № НОМЕР_8, НОМЕР_9 зав. № № НОМЕР_10 виведено з експлуатації та законсервовано, а відтак необхідність призначення відповідного персоналу та проведення його навчання наразі відпала, оскільки джерела підвищеної небезпеки (автонавантажувачі) виведено з виробничого процесу та останні не можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
Щодо висновків контролюючого органу про недотримання суб`єктом господарювання вимог п.1 розділу ІІІ «Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» (п.п. 45 акту перевірки), то колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 1 розділу ІІІ «Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» унормовано вимоги безпеки до процесів проведення вантажно-розвантажувальних робіт, зокрема передбачено, що вантажно-розвантажувальні роботи повинні проводитися під керівництвом посадової особи або працівника, відповідального за безпечне проведення цих робіт.
Посадова особа або працівник, відповідальний за безпечне проведення вантажно-розвантажувальних робіт, повинен: визначити спосіб навантаження і розвантаження; зробити розміщення робочої сили; перевірити справність пристосувань і засобів індивідуального захисту; встановити порядок обміну умовними сигналами між стропальником, що подає сигнали, і машиністом підіймально-транспортного устаткування при провадженні робіт механічним способом; провести інструктаж працівникам перед початком робіт.
Отже, у контексті розуміння зазначених норм права, обов`язок забезпечення безпеки процесів проведення вантажно-розвантажувальних робіт покладається на керівника або працівника, відповідального за безпечне проведення цих робіт, однак форма такого призначення працівника залишається на вибір роботодавця.
Вимоги до керівництва підприємства щодо призначення працівників, відповідальних за безпечне проведення вантажно-розвантажувальних робіт, виключно у формі наказу, вищезазначені норми права (на які посилається позивач в актах перевірок) не містять, що, в свою чергу, вказує на довільне трактування суб`єктом владних повноважень нормативно правого акту.
При цьому, позивачем у додаткових поясненнях, так і в апеляційній скарзі, не вказано інші нормативно-правові акти, в яких імперативно закріплена вимога щодо оформлення наказу про призначення працівників, відповідальних за безпечне проведення вантажно-розвантажувальних робіт виключно у формі наказу.
Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що порушення, яке зафіксовано в п. 45 акта перевірки, належним чином не доведено позивачем та не підтверджується матеріалами справи, є обґрунтованим.
Стосовно посилань позивача на допущення відповідачем порушення приписів п. 5 глави 1 розділу ІІ НПАОП 0.00-1.75-185 «Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт», ст.18 Закону № 2694 в частині того, що посадовим особам та працівникам не проведено навчання і перевірку знань з Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт (п. 46 акту перевірки), колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до приписів ст. 18 Закону № 2694 працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.
Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.
Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Пунктом п. 5 глави 1 розділу ІІ НПАОП 0.00-1.75-185 «Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» передбачено, що навчання і перевірка знань з питань охорони праці посадових осіб та працівників повинні проводитися відповідно до вимог Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року за № 15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 231/10511 (із змінами) (НПАОП 0.00-4.12-05).
Колегія суддів бере до уваги, що посадові особи та працівники, які зайняті вантажно-розвантажувальними роботами зобов`язані пройти відповідне навчання, зокрема на предмет охорони праці за НПАОП 0.00-1.75-185.
Так, матеріалами справи підтверджено, що інженер з охорони праці ОСОБА_6 , головний інженер ОСОБА_7 , директор ОСОБА_8 пройшли навчання і виявили потрібні знання нормативно-правових актів з охорони праці, у тому числі НПАОП 0.00-1.75-15 (т. 2 а.с. 174).
Протоколами № 13/р від 07.04.2021, №27/р від 30.04.2021, №11/р від 05.04.2021, №14/ р від 09.04.2021, № 10/рвід 02.04.2021, № 21/р від16.04.2021, №24/р від 23.04.2021, № 19/р від 14.04.2021, №22/1 від 20.04.2021, №34/р від 21.05.2021, №09/р від 26.03.2021 (т.1 а.с. 239-250) підтверджено обставини перевірки знань НПАОП 0.00-1.75-15 працівниками ТОВ «Олімп», доказів на спростування чого позивачем до матеріалів справи не надано.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб`єктом господарювання усунуто порушення, які зафіксовані в п. 46 акта перевірки.
Окрім того, відповідачем в акті перевірки не конкретизовано, якими саме посадовими особами та яким саме працівником не проведено навчання та перевірку знань нормативно-правових актів з охорони праці, а лише загальним формулюванням зазначено про обставини відсутності відповідних знань та навчання.
Щодо порушень, вказаних в п.п. 52-53 акта перевірки, то колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 гл. 1 розділу VII наведених Правил, затверджених Наказом Мінсоцполітики України від 05.03.2018 за № 333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 квітня 2018 року за № 433/31885, роботодавець, який має намір експлуатувати обладнання під тиском, повинен забезпечити утримання обладнання під тиском у справному стані та безпечну експлуатацію шляхом організації належного технічного обслуговування, технічного огляду, експертного обстеження у випадках, передбачених законодавством, та ремонту власними силами або шляхом укладання договору з іншим суб`єктом господарювання на виконання зазначених робіт. З цією метою роботодавець зобов`язаний:
1) призначити наказом відповідального працівника за справний стан і безпечну експлуатацію обладнання під тиском, який пройшов навчання та перевірку знань з охорони праці у встановленому порядку;
2) забезпечити працівників цими Правилами, інструкціями, що діють у межах підприємства;
3) призначити в необхідній кількості обслуговувальний персонал, який пройшов навчання з охорони праці і має відповідну кваліфікацію щодо обслуговування обладнання під тиском, приладів безпеки, контрольно-вимірювальних приладів (далі - КВП), хімводопідготовки, живильних пристроїв та іншого допоміжного устаткування;
4) розробити і затвердити виробничу інструкцію для персоналу, який обслуговує обладнання під тиском, на підставі інструкції з монтажу і експлуатації виробника або постачальника обладнання під тиском з урахуванням компонування устаткування. Виробнича інструкція повинна знаходитись на робочих місцях і видаватись під розписку обслуговувальному персоналу;
5) визначити певний механізм для персоналу, на який покладено обов`язки з обслуговування обладнання під тиском, згідно з яким йому доручається ведення ретельного спостереження за дорученим устаткуванням шляхом його огляду, перевірки справності арматури, КВП, запобіжних клапанів, засобів сигналізації і захисту, живильних пристроїв. Для запису результатів огляду і перевірки слід вести змінний журнал. Форма журналу визначається роботодавцем;
6) забезпечити періодичність перевірки знань цих Правил, норм та інструкцій з охорони праці згідно з чинним законодавством працівниками;
7) організувати періодичну перевірку знань виробничих інструкцій персоналом;
8) організувати контроль за станом металу елементів обладнання під тиском відповідно до інструкції з монтажу і експлуатації виробника. На теплових електростанціях при контролі за станом металу котлів слід також керуватись НД;
9) забезпечити виконання цих Правил відповідальними працівниками за справний стан та безпечну експлуатацію обладнання під тиском, а обслуговувальним персоналом - інструкцій;
10) забезпечити проведення технічних оглядів і експертного обстеження обладнання під тиском у випадках, передбачених законодавством, у визначені строки;
11) проводити періодично (не рідше одного разу на рік) обстеження обладнання під тиском, а саме гідростатичне випробування робочим тиском, внутрішній та зовнішній огляди. Для трубопроводів пари та гарячої води проводиться зовнішній огляд;
12) для запобігання аварій паропроводів, що працюють за температури, яка викликає повзучість металу, власник трубопроводу має встановити систематичне спостереження за зростанням залишкової деформації.
На час відсутності працівника, відповідального за справний стан та безпечну експлуатацію обладнання під тиском (відпустка, відрядження, хвороба), виконання його обов`язків має бути покладено на іншого відповідального працівника відповідним наказом по підприємству з дотриманням вимог пункту 1 цієї глави.
Як убачається з пояснень контролюючого органу, позивач уважає, що ТОВ «Олімп» не виконало вимоги щодо необхідності призначення відповідального працівника за справний стан та експлуатація обладнання під тиском та працівника на його заміну на час відсутності, які пройшли спеціальне навчання відповідно до вимог законодавства, оскільки зі сформованих ТОВ «Олімп» наказів № 75/1 від 05.03.2021 та № 75/2 від 05.03.2021 «Про призначення відповідальних осіб за безпечний стан обладнання» не вбачається за можливе встановити, що саме ці працівники пройшли навчання.
Так, Наказом № 75/1 від 05.03.2021 призначено ОСОБА_9 відповідальним за справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, що працює під тиском (котли, трубопроводи пара та гарячої води, посудини, що працюють під тиском пари або газу, вищим 0,5 бар).
Пунктом 2 вказаного наказу призначено ОСОБА_10 виконавцем обов`язків відповідального за справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, що працює під тиском на період відсутності ОСОБА_9 .
Факт проходження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 навчання щодо перевірки знань НПАОП 0.00-1.81-18 «Правил охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском» підтверджується протоколом № 09/П засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці (т. 3 а.с. 11); посвідченням № НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 13), на зворотному боці якого зафіксовано факт проходження останнім навчання по НПАОП 0.00-1.81-18.
Наказом № 75/2 від 05.03.2021 призначено ОСОБА_7 відповідальним за справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, що працює під тиском (посудини, що працюють під тиском пари або газу, вищим 0,5 бар).
Пунктом 2 вказаного наказу призначено ОСОБА_9 виконавцем обов`язків відповідального за справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, що працює під тиском на період відсутності ОСОБА_7 (т. 4 а.с. 83).
Факт проходження ОСОБА_7 навчання по НПАОП 0.00-1.81-18 «Правил охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском» підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 174), на зворотному боці якого зафіксовано факт проходження останнім навчання по НПАОП 0.00-1.81-18.
Вказані обставини спростовують позицію позивача, висловлену у додаткових пояснень, щодо непідтвердження відповідачем факту проходження вказаними особами навчання по НПАОП 0.00-1.81-18.
Інших обставин, які вказують на неусунення суб`єктом господарювання порушень, зафіксованих в п.п. 52-53 акта перевірки, позивачем не зазначено, як і не надано оцінку зазначеним вище освідченням осіб про проходження навчання, а відтак, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем зазначені порушення усунуто в повному обсязі є обґрунтованим.
Твердження позивача про створення небезпеки для життя та здоров`я працівників фактом не призначення наказом керівника ТОВ «Олімп» працівника під час відсутності відповідального працівника за справний стан і безпечну експлуатацію обладнання під тиском, який пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці в установленому порядку, базується лише на припущеннях позивача. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у разі відсутності особи, яка пройшла навчання та перевірку знань з питань охорони праці в установленому порядку, ТОВ «Олімп» не позбавлене права скористатися послугами аутсорсингу.
Також, зі змісту наданої до суду відповіді на уточнений адміністративний позов вбачається, що відповідачем усунуто порушення, зазначене у п. 55, що стосується ліфту реєс. № 29790 за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Юрченкові, провулок Центральний, 2, а саме -  усунуто протікання масла в редукторі через манжети ущільнювачів, на підтвердження чого відповідачем надано до матеріалів справи відповідні фото докази.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 9.7.15 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», робота ліфта не дозволяється, якщо:
- відсутній паспорт чи відомості про реєстрацію;
- не проведено технічний огляд або експертне обстеження ліфта;
- закінчився зазначений у паспорті термін роботи ліфта;
- не призначено наказом працівників, відповідальних за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфтів, за організацію експлуатації та за справний стан ліфтів;
- відсутній атестований обслуговуючий персонал (електромеханіки, ліфтери);
- не виконані приписи посадових осіб спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з промислової безпеки та охорони праці;
- знос канатів перевищує встановлені норми;
- є тріщини, деформації в металоконструкціях ліфта;
- несправні прилади і пристрої безпеки, а також мають місце інші несправності, які впливають на безпечну експлуатацію ліфта.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що з наданих відповідачем фото доказів не можливо встановити стан усунення порушення, що, на думку позивача, перешкоджає роботі ліфта, оскільки, суб`єктом владних повноважень жодним чином не підтверджено наявність реальної загрози життю та здоров`ю працюючих, зокрема шляхом повторного виходу на перевірку та фіксації відео- чи фото доказами наявності несправностей у роботі ліфту за реєс. № 29790 за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Юрченкові, провулок Центральний, 2.
Окрім того, віднесення суб`єктом владних повноважень такої несправності у роботі ліфта, як «протікання масла в редукторі через манжети ущільнювачів» до категорії «інші несправності, які впливають на безпечну експлуатацію ліфта» без документального та нормативного підтвердження вказує на поверхневе з`ясування позивачем даних обставин.
Доказів на спростування позиції суб`єкта господарювання щодо віднесення вказаної несправності до поточної технологічної несправності, яка підлягає усуненню силами підприємства, позивачем до матеріалів справи також не надано.
Таким чином, ураховуючи вищезазначене, а також те, що позивачем в акті перевірки не конкретизовано шляхи усунення зазначеного порушення, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в цьому випадку зупинення експлуатації ліфта за реєстр. № 29790 не є пропорційною мірою реагування, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вказаної частини позовних вимог.
Щодо порушень, зафіксованих у п. 9 акта перевірки щодо невиконання вимог для запобігання ураження електричним струмом, а саме: відсутній захист від випадкового доторкання до струмовідної частин апаратів захисту, то як пояснив представник відповідача у відзиві на уточнений позов (т.4 а.с. 24), захист від випадкового доторкання до струмів них частин апаратів захисту встановлений частково.
Колегія суддів ураховує факт часткового усунення вимог позивача та погоджується з судом першої інстанції, що таке порушення вимог законодавства самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) не здатне спричинити виникнення ризику життю та здоров`ю людей.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до позиції викладеної у позові, та підтриманої в апеляційній скарзі, позивач уважає, що будь-яке виявлене порушення, є таким, що загрожує життю та здоров`ю людини.
Проте, поняття «загроза життю та здоров`ю», є оціночним.
Слід зазначити, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі Druћstevnн zбloћna Pria and Others v. Czech Republic, п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі Case of Sigma radio television LTD. v. Cyprus та інші.).
Звертаючись до суду з позовом про застосування заходів реагування орган державного нагляду повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки, тому необхідно з`ясувати чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.
Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, але їх настання є вірогідною подією.
При прийнятті даного рішення суд ураховує не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті обставини, які існують на час ухвалення судового рішення.
Іншою важливою умовою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованих підстав для застосування саме конкретного заходу реагування та його адекватність виявленим порушенням.
З огляду на викладене та на те, що відповідачем повністю усунуто 17 з 18 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в описі виявлених порушень в уточненому позові, а одне - частково, та приймаючи до уваги відсутність підтвердженої матеріалами справи реальної загрози життю та здоров`ю людей від умов діяльності відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування у спірних правовідносинах заходів державного реагування.
Стосовно вимог позивача щодо зупинення експлуатації обладнання, виконання робіт, то колегія суддів зазначає, що реальної загрози життю та здоров`ю людей судовим розглядом не встановлено, позивач як суб`єкт владних повноважень таких відомостей не надав, виявлені заходи щодо порушень, які необхідно на думку позивача вчинити відповідачу, можливо здійснити лише планомірно, а тому висновок суду першої інстанції про надмірність застосування радикального заходу, яким є зупинення виробництва, виконання робіт на ТОВ «Олімп», колегія суддів уважає обґрунтованим.
У задоволенні решти позовних вимог (які зазначені в уточненому адміністративному позові) слід відмовити, оскільки представник позивача у додаткових письмових поясненнях від 12.10.2021 підтвердив факт виконання суб`єктом господарювання вимог нормативно - правових актів з охорони праці.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів відхиляє, як такі, що носять характер особистих припущень позивача та в ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження.
Щодо долучення судом першої інстанції до матеріалів справи клопотання про приєднання доказів від 04.11.2021, поданого відповідачем, то колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про долучення доказів позивачу судом першої інстанції роз`яснювалось право на подання заперечень щодо приєднання наданих відповідачем доказів, проте цим правом представник позивача не скористався.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що за змістом частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Положення статей 11, 71, 86 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та надав оцінку всім аргументам сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 по справі № 520/7814/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич   	
       Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України. У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області, повний текст постанови складено  14.06.2022 року.