ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/18225/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Ясенової Т.І.,        

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року в адміністративній справі №160/18225/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ДЕКОР» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2762824/41629320 від 14.06.2021 року, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 01.04.2021 року до податкової накладної № 55 від 15.01.2021 за датою фактичного його подання на реєстрацію.
          В обґрунтування позову зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 55 від 15.01.2021 р, яку було прийнято Відповідачем-1 та зареєстровано. На виконання вимог діючого законодавства, позивачем було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників (далі РК) № 4 від 01.04.2021 р. до ПН № 55 від 15.01.2021 р. Проте, згідно квитанції від 20.04.2021 року реєстрація розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 01.04.2021 р. до ПН № 55 від 15.01.2021 р. було зупинено відповідно до н. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, з тих підстав, то сума компенсації вартості товару/послуги 9018, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 10.06.2021 року Товариство направило до контролюючого органу повідомлепня № 4 про падання пояснень та копій документів, однак рішенням комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.06.2021 року №2762824/41629320, було відмовлено в реєстрації розрахунку коригування, в якому зазначено ненадання платником податку копій первинних документів, а в додатковій інформації зазначив, що відсутні документи щодо придбання ТМЦ (договорів, ВН, ТТН), не надано регістри бухгалтерського обліку, відсутній акт звірки взаєморозрахунків. Позивач вважає, вказане рішення таким, що було винесене незаконно, необґрунтовано, з порушеннями податкового законодавства України, а отже, й таості платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року адміністративний позов Фермерського господарства "ОРГАНІК ФРУТ" було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2762824/41629320 від 14.06.2021 року, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 01.04.2021 року до податкової накладної № 55 від 15.01.2021 за датою фактичного його подання на реєстрацію. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головнн управління ДПС у Дніпропетровській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості та зупинення реєстрації податкової накладної було прийняте відповідачем правомірно, а відповідно останнє не підлягає скасуванню.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Як було встановлено судом першої інстанції, 01.10.2020 року між ТОВ «ПАРТНЕР ДЕКОР» та ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» було укладено договір поставки товару № 01/10/20-4 віл 01.10.2020 року.
          Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність Покупця Товари (лікарські засоби, медичні вироби, товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні Підрозділи), передбачені Договором та невід`ємними частинами до нього, а Покупець зобов`язується приймати, вищевказаний Товар і вчасно оплачувати його на умовах, передбачених Договором.
           15.01.2021 року згідно видаткової накладної № 64 та товарно-транспортної накладної № Р-15/01-1 Товариство поставило на користь, ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» пальчиковий пульсоксиметр її кількості 1 000 шт. на загальну суму 240 000, 00 грн.
          За вказаною операцією було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТА. ЛТД» податкову накладну № 55 від 15.01.2021 року.
          За умовами договору поставки товару № 01/10/20-4 віл 01.10.2020 року, оплата Товару проводилась між Сторонами періодично та з урахування кількості реалізованого Товару і строків протягом яких Товар реалізувався.
          Листом від 01.04.2021 року ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» повідомило Позивача, що станом на 01.04.2021 року на складі ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» налічувались пульсоксимстри у кількості 732 шт.
          ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» та ТОВ «ПАРТНЕР ДЕКОР» підписали Акт зміни вартості раніше проданого товару від 01.04.2021 року до Договору поставки товару № 01/10/20-4 від 01.10.2020 року. Згідно вищезгаданого Акту, Покупцю ТОВ «ВЕНТА. ЛТД» було надано знижку, зокрема, на товар - пульсоксиметр.
          У зв`язку з чим сторонами було узгоджено, що сума зі знижкою без ПДІЗ за 732 упаковок пульсоксиметрів складає 131 760. 00 грн., з розрахунку 180,00 грн. за упаковку, таким чином сума знижки без ПДВ складала 43920,00 грн.
          Відповідно до пункту 192.1 статті 192 розділу V Податкового кодексу України, позивачем було направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок, коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 01.04.2021 року до ПН № 55 віл 15.01.2021 року, проте реєстрацію РК № 4 від 01.04.2021 року до ПН № 55 від 15.01.2021 року було зупинена.
          Згідно квитанції від 20.04.2021 року, реєстрація РК № 4 від 01.04.2021 року до ПН № 55 від 15.01.2021 року зупинена, відповідно до н. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, з тих підстав, то сума компенсації вартості товару/послуги 9018, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
           10.06.2021 року позивач направив в електронний кабінет повідомлення № 4 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
          Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 2762824/41629320 від 14.06.2021 року про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 4/- РК.
          Не погодившись із рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 2762824/41629320 від 14.06.2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність його скасування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
          Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи га зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
          Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
          Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
          Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
          Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
          Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
          За правилами п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
          За визначенням, наведеним у пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
          Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, згідно пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
          Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
          Відповідно до п.18 Порядку №1246 на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).
          За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.
          На час виникнення спірних правовідносин механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.
          Відповідно до п.3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності наведеним в цьому пункті ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
          За правилами п.5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
          Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
          Відповідно до п.6, п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
          У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
          Відповідно до п.10 Порядку 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
          Вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування наведені в п.11 цього Порядку. Зокрема, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
          Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якому Прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) п. 2 Порядку.
          Відповідно до п.3, п.4 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
          У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
          Відповідно до п.5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
          договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
          первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
          розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
          документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
          Відповідно до п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
          Відповідно до п.11 Порядку № 520 підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі є:
          ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
          та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
          та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
          Як встановлено судом вище, реєстрація в квитанції про зупинення відповідачем зазначено, що відповідно до н. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, з тих підстав, то сума компенсації вартості товару/послуги 9018, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          У додатку 3 до Порядку №1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема відповідно до п. 5 Критеріїв перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.
          Виходячи з аналізу наведених норм п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, можна дійти висновку, що для того, аби встановити наявність у господарської операції відповідної ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.
          В спірному випадку встановлено, що в квитанції, направленій позивачу, контролюючий орган вказав на те, що для реєстрації розрахунку коригування до ПН необхідно надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в розрахунку коригування для розгляду питання щодо прийняття рішення про його реєстрацію/відмову в ЄРПН, оскільки сума компенсації вартості товару/послуги 9018, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
          Однак, вищезазначена Квитанція не містить інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до ПН.
          Відтак, означена квитанція про зупинення реєстрації розрахунку коригування не відповідає вимогам, що встановлені п. 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію розрахунку коригування, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
          З цього приводу суд апеляційної інстанції враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18: оскільки контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не було вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про їх реєстрацію, у такому випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
          Таким чином, посилання на загальні підстави при прийнятті рішення про відмову в реєстрації, за відсутності конкретного переліку необхідних первинних документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, які вже подані, є недостатніми чи недостовірними, призводить до протиправності такого рішення.
          Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в будь-якому випадку відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не є достатньою підставою для відмови в реєстрації розрахунку коригування, оскільки контролюючим органом повинно бути наведені об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації розрахунку коригування з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
          Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень не можливо визнати обґрунтованим, а отже воно не відповідає критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України), у зв`язку з чим є протиправним і підлягає скасуванню.
          Також апеляційний суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту порушеного права є не лише скасування рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а й зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є свідченням того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
          При цьому, зобов`язання контролюючого органу вчинити дії по реєстрації податкової накладної в судовому порядку не може бути розцінене як втручання в його дискреційні повноваження, оскільки контролюючим органом вже прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, тобто вирішено віднесене до його повноважень питання на власний розсуд. В свою чергу, суд при перевірці правомірності прийняття оскаржуваних рішень, згідно приписів КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.
          Щодо аргументів відповідача про безпідставність стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.
          Так, за наслідками розгляду справи судом першої інстанції вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,0грн. Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат та пов`язаність цих витрат із розглядом справи, у зв`язку з чим стягнув з кожного з відповідачів по 2500,0грн. витрат на правничу допомогу.
          Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
          Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
          Для цілей розподілу судових витрат:
           1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
          Матеріали справи свідчать про те, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" та Адвокатським об`єднанням «Анастасія Дударенко», ордер № 1056061 від 22.02.2021 року, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4286, акт № 1 приймання-передачі послуг з наданням правової (правничої) допомоги адвокатом до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.2021 року, згідно, якого вартість послуг згідно п. 3.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 22.02.2021 року з розрахунку 1000 грн. за кожну годину роботи, складається з:написання тексту позовної заяви ТОВ «ПАРТНЕР ДЕКОР» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2762824/41629320 від 14.06.2021 року прийнятого Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та зобов`язання вчинити дії - за 14 годин роботи 14 000, 00 грн; рахунок № 1 від 21.09.2021 року на суму 14000,00 грн, платіжне доручення.
          Позивачем оплачено надані послуги, про що свідчить копія платіжного дорученням №3628 від 23.09.2021.
          Отже, надані позивачем документи свідчать про те, що на стадії розгляду справи у суді першої інстанції позивачу було надано послуги правничої допомоги, які оцінені сторонами договору у 5000,0грн.
          Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.
          Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).
          Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір визначеного гонорару.
          Вказуючи на завищення тарифів (вартість наданих послуг), відповідач не вказує про те, які тарифи є справедливими, на його думку, та які зазвичай застосовуються при визначенні гонорару адвоката.
          Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, а саме, встановлені у фіксованому розмірі, не залежать від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеними.
          Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для часткового стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.
          Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
          На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року в адміністративній справі №160/18225/21 - без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова