ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 215/5058/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Суховарова А.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року (суддя Рищенко А.Ю., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 07.12.2021 року) в справі № 215/5058/21 за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності,-

в с т а н о в и в:
05.08.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому, просила визнати протиправною бездіяльність відповідача у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 13.05.21р. вх. С-1132-П, яка виявилась у відмові вирішувати питання місцевого значення в межах ст. 1, 3, 22, 48 та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) прийняти рішення для належного реагування; визнати протиправною бездіяльність відповідача у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви 13.05.21р. вх. С-1132-П, яка виявилась у порушенні управлінської функції для врегулювання питань надання адміністративних послуг відповідно ст. 19, 140, 144 Конституції України та зобов`язати прийняти рішення в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАСУ.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року позовну заяву повернуто.
                              Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вказувала, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність повернення її позову з підстави невиконання ухвали суду від 13.09.2021 року. Апелянт вказувала, що ухвала про залишення позову без руху нею не отримана, тому вона не могла вчасно усунути недоліки позову. Свої вимоги апелянт обґрунтувала тим, що повертаючи позовну заяву суд першої інстанції позбавив її на ефективний судовий захист, до вирішення питання про відкриття провадження у справі підійшов формально. Право доступу до суду повинне бути ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушу є її права.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, повернув позовну заяву, у зв`язку, з тим, що ухвалою суду від 13.09.2021 року вказану заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів, з моменту отримання копії ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору, копій додатків до позову. Невиконання ухвали про залишення позову без руху, стало підставою для повернення позовної заяви.
Як встановлено, 05.08.2021 року ОСОБА_1 , подала до суду позов, до якого долучила копію позовної заяви. До позову також надано заяву про звільнення від сплати судового збору оскільки позивач є інвалідом І групи, надано довідку № 2 від 12.07.2021 року про те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І «А» групи загального захворювання по зору. Також до позову надала клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року позов залишено без руху, запропоновано  усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів, з моменту отримання копії ухвали, шляхом надання до суду: завіреного належним чином документа на підтвердження того, що позивач дійсно має право на звільнення від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» або оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 908,00 грн.; завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу позивача); копії всіх документів, які додаються до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи; уточнені позовні вимоги у відповідності до ст.ст. 5, 245, КАС України.
Ухвалу від 13.09.2021 року судом направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, та до суду повернувся конверт з не врученою ухвалою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року позовну заяву повернуто.
Згідно ч. 2, ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. В позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.
Частинами 1, 2   ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів. У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Таким чином, суддя після отримання позову встановлює його відповідність нормам КАС України, зокрема ст. 160, перевіряє наявність копій позовної заяви. У випадку виявлення недоліків позову, позов залишається без руху, позивачу надається строк для усунення недоліків позову. 
Слід зважати, що норма ст. 161 КАС України не передбачає надання до суду разом з позовом копій документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності особи (паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу позивача).
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Згідно частин 1, 2 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами). Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.
Фізична особа особисто має адміністративні процесуальні права. Не передбачено обов`язку вимагати від фізичної особи - позивача доказів на підтвердження його процесуальної дієздатності. 
Частинами 1, 3, 4  статті 55 КАС України  встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Передбачено, що особа може представляти свої інтереси у суді самостійно як і самостійно звертатись до суду з позовом. 
Відповідно ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві викладається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Згідно ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у  статті 44  цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд вказує, що позивач не може бути позбавлений свого права звернення до суду, більше того, позивач не позбавлений права звертатись до суду з такими позовними вимогами, які вважає за потрібне, з такими вимогами, за якими вважає, що його права будуть захищені. ОСОБА_1 звертаючись до суду викладеними позовними вимогами, вважає, що з такими позовними вимогами вона реалізує надане законом право звертатись до суду.
Суд першої інстанції повинен враховував, що позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, змінити позовні вимоги. Суд не може вказувати позивачу по справі з якими позовними вимогами звертатись до суду та просити конкретизувати позовні вимоги.
Щодо зобов`язання позивача сплатити судовий збір при поданні позову суд зазначає наступне. 
Разом з позовом, позивач надала заяву про звільнення від сплати судового збору та зазначила, що є особою  з інвалідністю І групи. 
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у  частині першій  цієї статті.
          Суд уповноважений звільнити від сплати судового збору визначене коло осіб. Звільнення від сплати може бути здійснено для осіб, перелік яких передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у спорах щодо захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
          Проте слід зважати, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
           ОСОБА_1 надано до суду довідку № 2 від 12.07.2021 року, видану Відділом соціального захисту населення управління праці та соціальної захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, про те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І «А» групи загального захворювання по зору
          Таким чином, оскільки позивач є особою з інвалідністю І групи - вона звільнена від сплати судового збору. 
          Більше того, у відповідності до ч. 8 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
          Тобто, особа, у разі коли вона звільнена від сплати судового збору у силу Закону не повинна надавати до позову підтверджуючий документ, процесуальне законодавство вимагає лише зазначити про підстави звільнення від сплати судового збору у позові. 
Вимоги до позову, його форму та шляхи подання визначають ст. 160 та ст. 161 КАС України, тобто передбачене спеціальне регламентування подання позову та копій додатків до нього. 
Позивач разом з поданим позовом  - подала його копію для направлення її позивачу. 
Норми КАС України передбачають необхідність подання позивачем разом з оригіналом позову його копію. Така вимога виконана позивачем. 
Окремо, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 не мала змоги вчасно усунути недоліки позовної заяви через не отримання ухвали про залишення позову без руху. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач є особою з інвалідністю по зору, потребує стороннього догляду, за нею здійснюється догляд. Наявний документ, підтверджуючий те, що позивач є інвалідом І групи по зору.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на хибність ухвали суду першої інстанції від 13.09.2021 року про залишення позову без руху. Порушення судом першої інстанції процесуальних норм при залишенні позову без руху призвело до необґрунтованого повернення позову. 
Необґрунтоване повернення позовної заяви, в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного   Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
«Право на суд» яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01 березня 2002 року).
Рішенням ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року передбачено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.
Слід зазначити, що суду при прийнятті позову необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема викладеними у постановах від 07.10.2020 року у справі № 160/3534/20, від 08.09.2021 року   у справі № 646/5723/19.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що особі, в рівній мірі має бути забезпечено доступ до суду шляхом надання гарантій, що його позов буде розглянутий. Згідно ч. 5 ст. 5 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено право заявника на звернення до суду, з огляду на те, що повернення позовної заяви унеможливлює її належний розгляд та захист прав позивача у разі, коли буде встановлено дійсність їх порушення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 312, 315, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
                              Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року в справі № 215/5058/21 - скасувати.
                              Справу № 215/5058/21 направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
                              Постанова суду Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров