Номер провадження: 22-ц/813/5446/22 
Справа № 947/38015/20
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/38015/20
Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/5446/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

учасники справи: 
- позивач - ОСОБА_1 ,  
- відповідачі - 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) Державний реєстратор - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна, 5) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяна Володимирівна,
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -  ОСОБА_4 ,
  
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс»,  ОСОБА_3 , Державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -  ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого володіння, за апеляційною скаргою адвоката Судакова Валерія Валерійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Васильків О.В. о 15 годині 46 хвилині 12 листопада 2021 року, повний текст рішення складений 22 листопада 2021 року,
встановив:
2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з вищезазначеним уточненим у подальшому в частині підстав позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним правочин - реєстрацію 28 жовтня 2020 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (далі - ТОВ «Централ Фінанс») на: 1.1) садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв. м., житловою площею - 74,0 кв. м., та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею - 166,0 кв. м., за адресою - АДРЕСА_1 ; 1.2) земельну ділянку, кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, загальною площею - 0,0166 га., в тому числі по угіддям - 0,0089 га. - ріллі, - 0,0077 га. - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , на якій знаходиться садовий будинок; 2) витребувати у ОСОБА_2 із незаконного володіння: 2.1) садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв. м., житловою площею - 74,0 кв. м., та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею - 166,0 кв. м., за адресою - АДРЕСА_1 ; 2.2) земельну ділянку, кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, загальною площею - 0,0166 га., в тому числі по угіддям - 0,0089 га. - ріллі, - 0,0077 га. - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , на якій знаходиться садовий будинок; 3) припинити речові права ОСОБА_2 на: 3.1) садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв. м., житловою площею - 74,0 кв. м., та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею - 166,0 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 137343951101. Об`єкт нерухомого майна: садовий будинок. Опис об`єкта: Загальна площа (кв. м.) 173, Адреса: АДРЕСА_2 , Земельні ділянки місця розташування; Кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, цільове призначення: для індивідуального садівництва, площа 0,0166 га., Номер об`єкта в РПВН: 18580034; 3.2) земельну ділянку, загальною площею - 0,0166 га., в тому числі по угіддям - 0,0089 га. - ріллі, - 0,0077 га. - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , на якій знаходиться садовий будинок, кадастровий номер 5110136900:24:003:0191; 4) визнати недійсним договір іпотеки, укладений 11 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1766, із скасуванням відомостей про іпотеку, внесених державним реєстратором-приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55660169 від 11.12.2020 16:06:58. 
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 09.11.2010 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси було частково задоволено позов ОСОБА_5 та визнано недійсним договір іпотеки від 24.10.2007 р., укладений між ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є - ПАТ «Райффайзен банк Аваль», та ОСОБА_4 .. Зазначено, що вказане рішення є підставою для виключення з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме щодо: - садового будинку АДРЕСА_2 , який в цілому складається з одного кам`яного будинку, зазначеного на плані під літерою «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв. м., житловою площею - 74,0 кв. м., та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею - 166,0 кв. м. (далі - Садовий будинок), який був набутий ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.10.2007 р. за реєстровим № 4638, який був переданий в іпотеку за договором іпотеки від 24.10.2007 року; - земельної ділянки, загальною площею - 0,0166 га., в тому числі по угіддям - 0,0089 га. - ріллі, - 0,0077 га. - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , на якій знаходиться садовий будинок (далі - Земельна ділянка), яка була набута ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.10.2007 р. за реєстровим № 4634, яка була передана в іпотеку за договором іпотеки від 24.10.2007 року.
У подальшому ОСОБА_4 відчужив вищевказані садовий будинок та земельну ділянку ОСОБА_6 ..
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2010 року, за заявою Банку від 22.12.2010 року про перегляд заочного рішення, було скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року позов ОСОБА_5 було залишено без розгляду. 
20.08.2013 року він придбав у ОСОБА_6 вказані садовий будинок та земельну ділянку.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 року було поновлено у Державному реєстрі іпотек запис №478, реєстраційний номер обтяження 5907726, зареєстрований 25.10.2007 року, з контрольною сумою Б7В86А51В0, реєстратором: Приватний нотаріус Колодяжна А.В., підстава обтяження - Договір іпотеки, зареєстрований 24.10.2007 року Приватним нотаріусом Колодяжна А.В. за номером 4640, об`єкт обтяження - земельна ділянка, 0, 0166 га., кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, АДРЕСА_1 , та садовий будинок АДРЕСА_2 , номер РПВН 18580034, іпотекодавець ОСОБА_4 .. 
Відомості про обтяження спірних земельної ділянки та садового будинку іпотекою з`явилися в реєстрі лише - 03.08.2020 року 09:41:19.
Таким чином, на час придбання ним земельної ділянки та садового будинку (20.08.2013 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості про те, що спірні земельна ділянка та садовий будинок обтяжені іпотекою. Про вищевказані обставини щодо обтяження нерухомого майна іпотекою, виключення та поновлення записів про іпотеку він не знав і не міг знати на час придбання земельної ділянки та садового будинку.
07.08.2020 р. ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило ТОВ «Централ Фінанс»право вимоги за укладеним 24.10.2007 р. з ОСОБА_4  договором іпотеки.  
28.10.2020 року ТОВ «Централ Фінанс» у позасудовому порядку звернуло стягнення на земельну ділянку та садовий будинок, зареєструвало право власності за собою на вищевказані земельну ділянку та садовий будинок.
За окремими договорами купівлі-продажу від 13.11.2020 року ТОВ «Централ Фінанс» продало земельну ділянку та садовий будинок ОСОБА_2 , який у свою чергу за договором іпотеки від 11.12.2020 року передав їх в іпотеку ОСОБА_3 в забезпечення виконання укладеного з нею 10.12.2020 року договору позики.
Вважає, що реєстрація права власності на земельну ділянку та садовий будинок за ТОВ «Централ Фінанс» відбулася з порушенням його прав, норм діючого законодавства. На час реєстрації права власності ТОВ «Централ Фінанс» не було іпотекодержателем за договором іпотеки від 24.10.2007 р., а ОСОБА_4 не був іпотекодателем, у чому не пересвідчився державний реєстратор. Він не повідомлявся про реєстрацію права власності за ТОВ «Централ Фінанс», йому не направлялася письмова вимога про усунення порушень зобов`язання.
Оскільки ОСОБА_2 придбав спірне майно за оплатним договором, а воно вибуло від позивача поза його волею, він має право на витребування спірного майна від ОСОБА_2 .. 
У зв`язку із внесеними змінами до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора допускається з одночасним припиненням цим рішенням речових прав.
Укладений 11.12.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір іпотеки підлягає визнанню недійсним, оскільки він порушує його право власності, ТОВ «Централ Фінанс» набуло право власності на спірні земельну ділянку та садовий будинок неправомірно, а тому безпідставно відчужило їх ОСОБА_2 (Т. 1, а. с. 1 - 11, Т. 2, а. с. 143 - 149 зворотна сторона).

2.2 Позиція відповідачів в суді першої інстанції

У відзиві  на позовну заяву відповідач - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І.В. позовні вимоги не визнає. Зазначає, що на час реєстрації права власності на земельну ділянку та садовий будинок за ТОВ «Централ Фінанс» іпотека на вказане нерухоме майно була відновлена. ТОВ «Централ Фінанс» надіслало позивачу та попередньому іпотекодавцю - ОСОБА_4 два повідомлення, а саме - від 18.08.2020 р. та від 21.09.2020 р., з вимогою про усунення порушення зобов`язання, які повернулися відправнику.
Крім того, зазначає, що її дії не є правочином. Вона діяла як державний реєстратор. При здійсненні державної реєстрації не відбулося набуття, зміни або припинення будь-яких її цивільних прав та обов`язків, що відбувається при вчиненні правочину (Т. 1, а. с. 95 - 98). 
Адвокат Іноземцев О.В., діючий від імені ОСОБА_7 , у відзиві просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що згідно висновків Конституційного Суду України, Великої Палати Верховного Суду після скасування рішення, на підставі якого виключено запис про іпотеку, іпотека є дійсною з моменту внесення первісного запису, залишається чинною з моменту первісної реєстрації. Таким чином, при відчуженні спірного нерухомого майна від ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та від останнього до ОСОБА_1 іпотека зберіглася. Незалежно від обізнаності нового власника вона є дійсною для останнього. Направлені ТОВ «Централ Фінанс» письмові повідомлення з вимогою про усунення порушення зобов`язання двічі повернулися відправнику з приміткою пошти - «За закінченням строку зберігання», що вважається дотриманням встановленого порядку звернення стягнення у позасудовому порядку. Витребування майна, відсутність згоди власника майна на передачу майна в іпотеку не є самостійними підставами для припинення іпотеки (Т. 2, а. с. 13 - 18, а. с. 119 - 121, 160 - 165).
Адвокат Тищенко В.В., діюча від імені ОСОБА_2 , у відзиві на позов його не визнає. Посилається на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права. У разі його необізнаності щодо незаконності відчуження на його користь нерухомого майна він має право на звернення з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які у порушення норм чинного законодавства відчужували спірне майно. Вилучення заборони відчуження спірного нерухомого майна з реєстру відбулося завдяки незаконному рішенню Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року. Реєстрація права власності за ТОВ «Централ Фінанс» не є правочином, вона відбулася з дотримання вимог діючого законодавства. Оскільки ТОВ «Централ Фінанс» набуло право власності на спірне нерухоме майно на законних підставах, в державному реєстрі була відсутня заборона на відчуження спірного нерухомого майна, то ОСОБА_2 є добросовісним набувачем (Т. 2, а. с. 55 - 62). 

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 12 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 ..
Рішення суду мотивовано тим, що право власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку за позивачем ОСОБА_1 було зареєстроване в період, коли з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були виключені відомості про перебування спірних об`єктів нерухомого майна в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Вилучення записів про обтяження спірного майна з Державних реєстрів відбулося на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2010 року, яке в подальшому було скасовано ухвалою суду від 02.02.2011 року. Поворот виконання вказаного заочного рішення було здійснено на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 року.
Позивачем ОСОБА_1 не надано письмових доказів щодо набуття спірних об`єктів нерухомості в серпні 2013 року у власність. Є тільки витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, в якому є посилання на правовстановлюючі документи. Тобто, на підтвердження наявності у ОСОБА_1 права вимоги щодо визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння та похідних вимог від вищевказаних суду належних та допустимих доказів не надано. Тобто, стороною позивача не доведено правомірність та добросовісність набуття ОСОБА_1 спірного майна у власність. Не були спростовані доводи представників ОСОБА_3 і ОСОБА_2 щодо безпідставності позову, недоведеності вимог та хибної думки відносно статусу позивача як добросовісного позивача.
Суд критично віднісся до посилань представника позивача на правові висновки, викладені у п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №922/3537/17, про те, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому, за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.
Суд послався на те, що інша справа №922/3537/17 не є тотожною даній справі. Висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, не можуть враховуватись при розгляді даної справи, оскільки предмет спору у вищевказаній справі є інший - визнання електронних торгів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Суд зазначив, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, який має застосовуватись до спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Зазначене також підтверджується Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» від 14.07.2020 року у справі № 8-р/2020.
З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені (Т. 2, а. с. 183 - 193).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Судаков Валерій Валерійович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі. 

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує на те, що: 1) хибним є позиція суду щодо недоведеності добросовісності набуття ОСОБА_1 права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Відповідачами не надано доказів того, що позивач діяв недобросовісно під час придбання у власність спірного нерухомого майна. Обставини, за якими позивач набув право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, визнаються сторонами та не оспорюються ними. Суд безпідставно не погодився з доводами позивача про те, що на час придбання спірного нерухомого майна він не мав жодних встановлених законодавством інших можливостей перевірити наявність обтяжень нерухомого майна іпотекою ніж відомості державного реєстру іпотек та обтяжень; 2) суд не врахував правові висновки Верховного Суду щодо наслідків придбання добросовісним набувачем нерухомості, яка була обтяжена іпотекою, але на час її придбання в реєстрі іпотек були відсутні відомості про таке обтяження на підставі рішення суду, яке згодом було скасоване та поновлено запис про іпотеку на підставі іншого судового рішення; 3) хибним є посилання суду на нетотожність даної справи і справи № 921/3537/17, по якій було зроблено висновок Великою Палатою Верховного Суду, оскільки по цім справам співпадають обставини щодо відчуження нерухомого майна у період, коли в реєстрі іпотек були відсутні відомості про обтяження іпотекою на підставі рішення суду, яке згодом було скасоване та поновлено запис про іпотеку; 4) помилковим є посилання суду на рішення Конституційного Суду України від 14.07.2020 року у справі № 8-р/2020, оскільки мотивувальна частина вказаного рішення не є джерелом права, а має правове значення виключно резолютивна частина рішення, якою ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визнано конституційною. Однак, позивач не стверджує, що вказана норма закону суперечить Конституції України; 5) суд не врахував практику ЄСПЛ щодо застосування принципу верховенства права, належного урядування та непропорційного втручання в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (Т. 3, а. с. 1 - 5).

2.6 Позиція інших учасників справи в апеляційному суді

Відповідачі, треті особи правом надання відзиву, пояснень на апеляційну скаргу не скористалися. Відзиви, пояснення на апеляційну скаргу не надійшли.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від  30.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Судакова В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року (Т. 3, а. с. 12 - 12 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.12.2021 року підготовку до розгляду справи в апеляційній інстанції закінчено. Призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду на 26.05.2022 року (Т. 3, а. с. 13).
11.01.2022 року від приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Лапкевич Т.В. надійшло клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Справу просить розглянути за її відсутності (Т, 3, а. с. 29 - 29 зворотна сторона).
16.05.2022 р. від адвоката Судакова В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із застосуванням власних засобів зв`язку програмного забезпечення «Easycon» (Т. 3, а. с. 30 - 32).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.05.2022 року задоволено клопотання адвоката Судакова В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду із застосуванням власних технічних засобів зв`язку (Т. 3, а. с. 33 - 33 зворотна сторона). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.05.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 
Адвокат Судаков В.В., діючий від імені ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшов не з причин апеляційного суду.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заяв, будь-яких клопотань до апеляційного суду не надали.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді в апеляційному суді, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення правової позиції сторін у заявах по суті справи - позові, відзивах на позов, апеляційній скарзі, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Судакова В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

24.10.2007 р. між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за укладеним з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Кредитним договором №014/83122/74/84813 від 24.10.2007 року (Т. 1, а. с. 111- 112 зворотна сторона). В іпотеку передано нерухоме майно, а саме: - садовий будинок АДРЕСА_2 , який в цілому складається з одного кам`яного будинку зазначеного на плані літерою «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв. м., житловою площею - 74,0 кв. м., та №3 - огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром - 166 кв. м., набутий Іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.10.2007 року за реєстровим №4638 (далі - Садовий будинок); - земельна ділянка, загальною площею - 0,0166 га., в тому числі по угіддям: - 0,0089 га. - ріллі; - 0,0077 га. - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , на якій знаходиться садовий будинок, набута Іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.10.2007 року за реєстровим №4634 (далі - Земельна ділянка).
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року, справа №2-133330/10, задоволено частково позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною. Визнано недійсним договір іпотеки від 24.10.2007 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. та зареєстрований в реєстрі під №4660. Визначено, що рішення суду є підставою для виключення з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна №297, 298 (Т. 2, а. с. 19 - 29 зворотна сторона).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2011 року задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про перегляд заочного рішення суду Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2011 року скасоване. Справу призначено до розгляду по суті.
В ході розгляду вказаної справи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року позовна заява ОСОБА_5 залишена без розгляду (Т. 2, а. с. 21).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року, справа №2-5563/11, було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про звернення стягнення заборгованості по кредиту на предмет іпотеки (Т, 3, а. с. 40 - 44).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 року задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поворот виконання заочного рішення суду від 09.11.2010 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною. Допущено поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року по справі №2-13330/10 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною. Зобов`язано реєстраційну службу поновити відповідні записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек (Т, 2, а. с. 22 - 24). 
У період, коли з Державного реєстру іпотек та заборон відчуження були виключені записи про іпотеку та заборону відчуження земельної ділянки та розміщеного на ній садового будинку, спірні земельна ділянка та садовий будинок ОСОБА_4 були відчужені ОСОБА_6 .. Останній у свою чергу за окремими договорами купівлі-продажу від 20.08.2013 року продав земельну ділянку та садовий будинок ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 14, Т. 3, а. с. 37 - 38 зворотна сторона).
Відповідно до деталізованої інформації про іпотеку з Державного реєстру іпотек (Т. 1, а. с. 20) державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А. 03.08.2020 року, на підставі ухвали приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 року, справа №2-5563/11, внесені додаткові відомості про поновлення в Державному реєстрі іпотек запису № 478 про іпотеку на підставі Договору іпотеки від 24.10.2007 року. Об`єкти обтяження - спірні земельна ділянка та садовий будинок. Іпотекодавець - ОСОБА_4 .. Іпотекодержатель - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС». 
23.07.2020 року між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Лапкевич Т.В., згідно якого в разі набуття ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності у відношенні предмету іпотеки, визначеного Договором іпотеки від 24.10.2007 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 , ТОВ «ФК «Централ Фінанс» зобов`язується продати, а ОСОБА_2 придбати майно за ціною не менш ніж - 512 000,00 грн., але не більше ніж - 550 000,00 грн. (Т.1, а. с. 114 - 115).
07.08.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., відповідно до якого у зв`язку з укладенням Сторонами Договору відступлення права вимоги від 23.07.2020 року за Кредитним договором №014/83122/74/84813 від 24.10.2007 року, укладеним між Первісним кредитором та Позичальником - ОСОБА_4 , Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає всі права вимоги за Договором іпотеки б/н від 24.10.2007 року, що укладений між Первісним кредитором, як Іпотекодержателем, та ОСОБА_4 , як Іпотекодавцем, посвідченим 24.10.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим номером 4640, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору (Т.1, а. с. 23 - 26). 
18.08.2020 року та 21.09.2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» направляє ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, а саме - сплату заборгованості за кредитним договором у загальній сумі - 7 625 927,52 грн.. Одночасно повідомлено, що у випадку невиконання цієї вимоги протягом 30-ти календарних днів, починаючи з дня отримання вимоги, ТОВ «ФК «Централ Фінанс» як іпотекодержатель буде звертати стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок та земельну ділянку. Вказані письмові вимоги двічі повернулися ТОВ «ФК «Централ Фінанс» з приміткою пошти - «за закінченням терміну зберігання» (Т. 2, а. с. 63 - 82).
28.10.20 року державний реєстратор - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І.В. зареєструвала за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» право власності на садовий будинок та земельну ділянку. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:54881218 від 30.10.2020 (Т. 1, а. с. 17).
13.11.2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 уклали Договір купівлі-продажу садового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., за яким ТОВ «ФК «Централ Фінанс» продає (передає у власність), а ОСОБА_2 купує (приймає у власність) майно - садовий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_2 і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором (Т. 1, а. с. 210 - 211 зворотна сторона).
Пунктом 1.4. зазначеного Договору купівлі-продажу визначено, що відчужуваний садовий будинок належить Продавцю на праві приватної власності на підставі Договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 року Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №4640. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2020 року Горда І.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за номером 38943582, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 137343951101.
13.11.2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 уклали Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., за яким ТОВ «ФК «Централ Фінанс» продає (передає у власність), а ОСОБА_2 купує (приймає у власність) земельну ділянку, загальною площею - 0,0166 га., кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором (Т. 1, а. с. 215 -216 зворотна сторона).
Пунктом 1.2. зазначеного Договору визначено, що відчужувана земельна ділянка належить Продавцю на праві приватної власності на підставі Договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 року Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №4640. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2020 року Горда І.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за номером 38943942, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 89523451101.
10.12.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали Договір позики №1, за яким позикодавець - ОСОБА_3 передає у власність Позичальникові, а Позичальник - ОСОБА_2 приймає у власність грошові кошти у розмірі - 2 272 000,00 грн.. Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошей, яка в гривневому еквіваленті буде відповідати - 80 000,00 доларів США, у строк, не пізніший до 10.12.2025 року в порядку і на умовах, передбачених цим договором (Т.1, а. с. 220 - 220 зворотна сторона).
11.12.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали Іпотечний договір (без видачі заставної), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., за умовами якого Іпотекодавець - ОСОБА_2 з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 1.2 цього договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель - ОСОБА_3 приймає в іпотеку на умовах, визначених у цьому Договорі, нерухоме майно зазначене в статті 2 цього Договору (Т. 1, а. с. 205 - 209). Іпотекою за цим Договором забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 , що випливає з укладеного між ними 10.12.2020 року договору позики грошових коштів. Предметом іпотеки за цим Договором є наступне нерухоме майно:
- садовий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_2 , загальною площею - 173 кв. м., належний іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 13.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1563. Право власності на садовий будинок зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.11.2020 року, номер запису про право власності: 39176451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 137343951101;
- земельна ділянка, площею - 0,0166 га., кадастровий номер: 5110136900:24:003:0191, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, належна Іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 13.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1562. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за Іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.11.2020 року, номер запису про право власності: 39176320, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 89523451101.
Між сторонами виникли правовідносини щодо скасування рішення державного реєстратора, визнання права, припинення речових прав, витребування майна, визнання недійсним правочину.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. ч. 1, 2 , 4 ст. 10 ЦПК України).
У відповідності до вимог п. 4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

3.4 Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить стягнути, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами, передбаченими ст. ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Так, згідно статей 1, 4 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV, в редакції станом на 24.10.2007 р. року (далі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотек нерухоме майно. 
Статтею 12 Закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 17. Підстави припинення іпотеки 
Відповідно до ст. 17 Закону іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобовьязання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянку і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки на припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом.
Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. 
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Частиною 1 ст. 23 Закону передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Згідно зі ст. 24 Закону відступлення прав за іпотечним догово ром здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення пав за іпотечним договором свідчить про відступлення вимоги за основним зобов`язанням. 
Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. 
Відповідно до частини 1, 3 статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. 
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 
Згідно частини 1 статті 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. 
Положення частини першої цієї стаття не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. 
Статтею 36 Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням про суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.
Частиною 1 статті 37 Закону визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. 
Рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. 
Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною 2 статті 18 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок проведення державної реєстрації прав.
У частині 1 статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.
Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, з внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.2020 р. № 189 змінами, (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Згідно з пунктом 61 Порядку у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомості за ТОВ «ФК Централ Фінанс», для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або
засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або
засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або
засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Вирішуючи спір, колегія суддів звертає увагу на наступне. 
Апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про недоведеність доводів позивача про добросовісне набуття ним права власності на земельну ділянку та садовий будинок, наявності у нього права вимагати визнання недійсним правочину та витребування спірного майна з чужого незаконного володіння.
Відповідно до наявних у справі відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно 20.08.2013 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на спірні земельну ділянку та садовий будинок на підставі окремих договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку (Т. 1, а. с. 14 - 14 зворотна сторона). Відомостей про те, що вказаний запис державного реєстратора скасовано матеріали справи не містять. Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що учасники справи визнавали факт набуття ОСОБА_1 права власності на спірні об`єкти нерухомості за вказаними договорами купівлі-продажу від 20.08.2013 року, а тому ці обставини не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Апеляційному суду надані копії вказаних договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 20.08.2013 року, укладені між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) (Т. 3, а. с. 37 - 38 зворотна сторона). 
Щодо добросовісності набуття ОСОБА_1 у власність спірних земельної ділянки та садового будинку у період коли в Державному реєстрі заборон відчуження та іпотек були відсутні записи про іпотеку колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої палати Верховного Суду від 15.06.2021 року по справі № 922/2416/17 зазначено: «7.14.   Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц).
7.15.   Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)).
7.16. Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19)».
Правомірність правочину презюмується (ст. 204 ЦК України). Правомірність набуття ОСОБА_1 спірного нерухомого майна відповідачами не спростована. Матеріали даної справи на час її розгляду не містять доказів недобросовісної поведінки позивача ОСОБА_1 під час набуття ним 20.08.2013 року права власності на земельну ділянку та садовий будинок, у період коли відомості про обтяження вказаного нерухомого майна іпотекою в державному реєстрі були відсутні. 
Колегія суддів також враховує, що дана справа, яка зараз переглядається в апеляційному порядку, та справа № 922/3537/17, яка переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, не є повністю подібними (тотожніми, аналогічними). Частково співпадають тільки вимоги про скасування рішення державного реєстратора, фактичні обставини справи щодо набуття права власності на нерухоме майно у період, коли з державного реєстру були виключені записи про іпотеку на підставі рішення суду, яке у подальшому було скасовано.
Колегія суддів відхиляє посилання відповідачів на висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України від 14.07.2020 року, справа № 8-р/2020, за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки позивач не посилається на невідповідність Конституції України положень ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку».
Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на наступне.
Як вказувалося вище, згідно з п. 61 Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, з внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.2020 р. № 189 змінами, (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.
Колегія суддів звертає увагу, що суду першої інстанції ТОВ «ФК «Централ Фінанс» надало копії вимог про усунення порушень від 18.08.2020 року та 21.09.2020 року з повідомленнями про те, що вказані письмові вимоги двічі повернулися відправнику з приміткою пошти - «за закінченням терміну зберігання» (Т. 2, а. с. 63 - 82).
Разом з тим, серед копій документів щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на спірні садовий будинок та земельну ділянку, які надійшли до суду першої інстанції на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року від приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Гордої ІВ. (Т. 1, а. с. 184 - 251), відсутні передбачені Порядком засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень, якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога про усунення порушень, та які повернулися відправнику у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення. Вказане свідчить, що державному реєстратору - приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Гордій І.В. не був наданий повний пакет документів для реєстрації за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку.
Колегія суддів також приймає до уваги, що Банк (попередній іпотекодержатель) відступив ТОВ «ФК «Централ Фінанс» (новому іпотекодержателю) права вимоги за Договором іпотеки від 24.10.2007 р., попередньо реалізувавши своє право як іпотекодавця щодо звернення стягнення на предмет іпотеки саме у судовому порядку, тобто з певним обмеженим обсягом прав іпотекодержателя. На час укладання договору відступлення права вимоги за іпотечним договором (07.08.2020 р.) було чинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року про задоволення позову Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки (Т. 3, а. с. 40 - 44). Інших відомостей щодо чинності вказаного рішення суду матеріали справи не містять.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А. 03.08.2020 року були внесені додаткові відомості про поновлення в Державному реєстрі іпотек запису № 478 про іпотеку на підставі Договору іпотеки від 24.10.2007 року і зазначено, що Іпотекодержателем є - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС». Разом з тим, Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» був укладений лише 07.08.2020 року.
Щодо позовних вимог про визнання недійсним правочину - реєстрацію 28.10.2020 р. права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на спірні садовий будинок та земельну ділянку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. 
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підлягають скасуванню рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. від 30.10.2020 р. про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на спірні садовий будинок та земельну ділянку. 
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). 
Виходячи з вищевказаного необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на спірні земельну ділянку та садовий будинок. Одночасно необхідно припинити право власності ОСОБА_2 на спірні садовий будинок та земельну ділянку.
Оскільки земельна ділянка та садовий будинок вибули з власності ОСОБА_1 поза його волею і його право підлягає поновленню, то необхідно витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спірні садовий будинок та земельну ділянку. 
ОСОБА_1 не є стороною Іпотечного договору, укладеного 11 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але цей договір порушує права власності позивача на належне йому майно, а тому його необхідно визнати недійсним.
У зв`язку із визнанням недійсним вищевказаного іпотечного договору необхідно припинити обтяження - заборону відчуження спірних садового будинку та земельної ділянки, зареєстровані 13.11.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. в реєстрі за №№ 1767, 1768.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни необхідно відмовити, оскільки хоча позивач і визначив вказану особу відповідачем, однак жодної матеріально-правової вимоги до неї не заявлено.
Визначення ОСОБА_1 співвідповідачем державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. не змінює приватно-правовий характер відносин саме між позивачем та ТОВ «ФК «Централ Фінанс»,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 .. 
Таким чином, суд першої інстанції під час вирішення спору у даній справі не врахував вимог наведених вище норм права та обставин справи, дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. 

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Судакова В.В., діючого від імені ОСОБА_1 , є доведеними частково, а тому вона підлягає частковому задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені при їх невідповідності обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуваннюз ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, необхідно стягнути з ТОВ «ФК «Централ Фінанс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позову, заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги у загальному розмірі - 16 001,00 грн., тобто з кожного по - 5 333,67 грн..
Під час звернення до суду першої інстанції позивачем був не доплачений судовий збір на суму - 3 720,40 грн., який підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави в рівних частках, тобто з кожного по - 1 240,13 грн..

3.7 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський 
апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Судакова Валерія Валерійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс»,  ОСОБА_3 , Державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -  ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого володіння, - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни індексний номер - 54881218 від 30 жовтня 2020 року про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (Код ЄДРПОУ - 40371994) права власності на садовий будинок, загальною площею - 173 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на садовий будинок, загальною площею - 173 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 . 

Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни індексний номер - 54881218 від 30 жовтня 2020 року про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (Код ЄДРПОУ - 40371994) права власності права власності на земельну ділянку кадастровий номер - 5110136900:24:003:0191, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею - 0,0166 га., яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку кадастровий номер - 5110136900:24:003:0191, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею - 0,0166 га., яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 . 

Припинити право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на садовий будинок, загальною площею - 173 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Припинити право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на земельну ділянку кадастровий номер - 5110136900:24:003:0191, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею - 0,0166 га., яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) садовий будинок, загальною площею - 173 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку кадастровий номер - 5110136900:24:003:0191, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею - 0,0166 га., яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 . 

Визнати недійсним іпотечний договір, укладений 11 грудня 2020 року між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), від імені якої на підставі нотаріально посвідченої 10 грудня 2020 року довіреності діяла Навроцька Єлизавета Ігорівна (РНОКПП НОМЕР_4 ), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1766. 

Припинити обтяження - заборону відчуження садового будинку, що розташований за адресою - АДРЕСА_2 та земельної ділянки, площею - 0,0166 га., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 ), зареєстровані 13 листопада 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. в реєстрі за №№ 1767, 1768.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути в рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (Код ЄДРПОУ - 40371994), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі - 16 001 (шістнадцять тисяч одна) грн. 00 коп., тобто з кожного по - 5 333 (п`ять тисяч триста тридцять три) грн. 67 коп..

Стягнути в рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (Код ЄДРПОУ - 40371994), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у сумі - 3 720 (три тисячі сімсот двадцять) грн. 40 грн., тобто з кожного по - 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 13 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 06 червня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе