ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  915/95/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського порту) 

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2021
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 

у справі № 915/95/21
за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту)
до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"
про стягнення грошових коштів у загальній сумі 6 775,47 грн

ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії (далі - ДП "АМПУ", Адміністрація, позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (далі - ТОВ СП "Нібулон", відповідач) про стягнення 16 280,72 грн, з яких: 12 321,02 грн основний борг,      2 962,22 грн інфляційні втрати, 997,48 грн 3% річних.
Позов обґрунтований несплатою відповідачем позивачу вартості наданих послуг з проведення криголамних робіт.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2021 в порядку статті 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовні вимоги про стягнення грошових коштів по судну НБЛ-023 виділені в окреме провадження. Отже, предметом спору у цій справі є стягнення з ТОВ СП "Нібулон" грошових коштів в сумі 6775, 47 грн, із яких: 5127,58 грн основний борг; 415,12 грн 3 % річних; 1232,77 грн інфляційні втрати.
Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021, у задоволенні позову відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази надання позивачем відповідачу послуг забезпечення проведення криголамних робіт у наведений період льодової кампанії, під час якої судна відповідача здійснили виконання вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту (завантаження судна).
Судами враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.11.2021 у справах № 915/127/20, № 915/208/20 та від 03.12.2021 у справі №   915/43/20.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
ДП "АМПУ" подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №915/95/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржник посилається на пункт 2 частини третьої статті 287 ГПК України та зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з таких питань: 
- щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №405 "Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню", Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 за № 72/24849 (далі - Тарифи, Наказ № 1059); статті 21 Закону України "Про морські порти України", частини 1 статті 5 Закону України "Про природні монополії", а саме, чи виникає обов`язок споживача з оплати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт безпосередньо з акту цивільного законодавства - п. 2.1 Тарифів та чи необхідно послуги підтверджувати виконанням робіт, а також щодо застосування статей 11, 76, 236 ГПК України.
- щодо існуванні судових рішень в однакових спорах (постанови Верховного Суду у справах №№ 915/43/20, 915/119/20, 915/181/20, 915/127/20, 915/208/20, 908/1488/19 та № 908/1489/19), висновки у яких є протилежними правовим висновкам, викладеним у оскаржуваних рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, скаржник просить відступити від останніх висновків Верховного Суду та визнати, що роботи та послуги є різними об`єктами цивільного права, відтак, надання послуг не може підтверджуватись виконанням робіт.
На переконання скаржника, ця справа має виняткове значення для позивача, суспільства та держави, що полягає у правильному застосуванні законодавства, адже спірні правовідносини стосуються надання послуг у сфері безпеки судноплавства (життя та здоров`я людей), правового регулювання послуг, що надаються природним монополістом, а також доступу споживачів до таких послуг та умови їх споживання.
Скаржник стверджує, що судами першої та апеляційної інстанцій безпідставно проігноровано, що зміст зобов`язань позивача визначений у наступних нормативних актах, які свідчать про фактичне надання послуги:
-пунктах 3.1.25 - 3.1.36, 3.2.23, 4.1.14, 4.2.1 Правил технічної експлуатації портових гідротехнічних споруд, які затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 27.05.2005 № 257, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.10.2005 за № 1191/11471 (далі - Правила технічної експлуатації);
- пункті 3.3 Правил плавання і лоцманського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському та Херсонському морському каналах, які затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 01.08.2007 № 655, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.10.2007 за № 1150/14417 (далі - Правила плавання),
- п.6.2 Обов`язкових постанов по Миколаївському морському торговельному порту (в редакції наказу від 01.06.2009 № 315, які оголошено в "Повідомленнях мореплавцям" № 3, 22.01.2010) (далі - Обов`язкові постанови).
Крім того, скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано Тарифи, постанову Кабінету Міністрів України від 12.06.1996 №640, яка визначає акваторії портів, зокрема Миколаїв та Дніпро-Бузький - як різні об`єкти. Водночас, скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
ТОВ СП "Нібулон" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, зазначивши, зокрема, про відсутність порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки відсутній факт виконання зобов`язань з його боку або понесення ним витрат з метою виконання свого зобов`язання. 
Касаційне провадження
11.01.2022 ДП "АМПУ" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №915/95/21.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи         №915/95/21 визначено колегію суддів у складі: Огородніка К.М. - (головуючого), Пєскова В.Г., Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022.
Ухвалою Верховного Суду від 30.01.2022, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП "АМПУ" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021у справі №915/95/21; ухвалено здійснити перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
08.02.2022 на адресу касаційного суду від ТОВ СП "Нібулон" надійшла заява про закриття касаційного провадження відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 296 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", запроваджено воєнний стан з 5:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб. 
06.04.2022 на адресу касаційного суду надійшла заява про зупинення касаційного провадження у справі №915/95/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №915/104/21.
Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5:30 год. 25.04.2022 строком на 30 діб.
Ухвалою Верховного Суду від 04.05.2022 заяву ДП "АМПУ" задоволено та зупинено касаційне провадження у справі № 915/95/21 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи №915/104/21, виготовлення та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
У вказаній ухвалі колегією суддів встановлено, що:
- ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2022 справу №915/104/21 за позовом ДП "АМПУ" до ТОВ СП "Нібулон" про стягнення 1 386,18 грн передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у зв`язку з необхідністю відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів від 27.02.2018 у справі № 915/370/17 та від 02.07.2020 у справі № 908/1488/19 та у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності у постанові від 24.07.2020 у справі № 908/1489/19, а також для формування єдиної правозастосовчої практики.
- ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.04.2022 справу № 915/104/21 прийнято до розгляду.
Постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 915/104/21 оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 10.06.2022. 
Ухвалою Верховного Суду від 20.06.2022 поновлено касаційне провадження у справі № 915/95/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ураховуючи ситуацію, яка склалася в країні, Верховний Суд здійснив розгляд справи № 915/95/21 у розумні строки.
Розгляд клопотань Верховним Судом
Відповідачем у справі - ТОВ СП "Нібулон" подано заяву про закриття касаційного провадження в порядку пунктів 4, 5 частини першої статті 296 ГПК України. Аналогічне клопотання міститься у відзиві відповідача на касаційну скаргу.
Вказані заява та клопотання обґрунтовані тим, що після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, зокрема у справах: № 915/119/20, № 915/43/20, № 915/127/20, № 915/208/20, № 915/181/20. Після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права (п.2.3 при застосуванні ставки яка встановлена виключно при заході поза межами льодової компанії крім того виключно для порту Маріуполь що унеможливлює застосування у справі № 915/95/21), який викладений у постанові Верховного Суду № 908/1488/19, № 908/1489/19 та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Колегія суддів, розглянувши заяву та клопотання про закриття касаційного провадження, дійшла висновку про відмову у їх задоволенні, з огляду на таке.
Касаційне провадження у цій справі зупинялось до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №915/104/21, предмет розгляду та підстави касаційного оскарження у якій є подібними.
Як зазначалось, передача справи на розгляд об`єднаної палати касаційного суду була зумовлена необхідністю відступу від висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених постановах від 27.02.2018 у справі № 915/370/17, від 02.07.2020 у справі №   908/1488/19 та від 24.07.2020 у справі №   908/1489/19.
Водночас, обґрунтування касаційної скарги, серед іншого, містить посилання на правові висновки Верховного Суду, викладені у справах № 908/1488/19 та №   908/1489/19, питання щодо можливого відступу від яких вирішувалось об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду під час розгляду справи № 915/104/21.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Нормами частини четвертої статті 300 ГПК України, серед іншого, визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Ураховуючи вищенаведене, зокрема розгляд справи № 915/104/21 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зумовлений необхідністю відступу від висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (викладеного у постановах, на які, серед іншого, посилався скаржник), та положення частини четвертої статті 300 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав для закриття касаційного провадження у цій справі, а тому відповідні заява та клопотання ТОВ СП "Нібулон" не підлягають задоволенню.
Установлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи
05.01.2017 розпорядженням капітана Миколаївського морського порту №01-А/2017 оголошений початок льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту з 00:00 06.01.2017. 
Адміністрацією отримано заявку ТОВ "Вінд Юг Сервіс" від 03.01.2017 № 06/НП, про надання дозволу на дозавантаження великотоннажного судна NORD BERING на зовнішньому рейді порту після часткового навантаження у причалу Миколаївського морського порту.
30.12.2016 судно NORD BERING прийшло в морський порт Миколаїв без вантажу, що підтверджується доданими документами: заявкою ТОВ "Дрегон Мерітайм Едженсі" від 28.12.2016 на лоцманське проведення, загальною декларацією (General Declaration) судна NORD BERING про прихід 30.12.2016; довідкою приходу 30.12.2016, приймально-здавальним актом № 1765 від 30.12.2016, стейтментом (statement of facts) від 13.01.2017.
02.01.2017 судно NORD BERING прийшло на зовнішній рейд порту з вантажем кукурудзи в кількості 38194 т, що підтверджується заявкою від 14.12.2016 на лоцманське проведення, загальною декларацією (General Declaration) судна NORD BERING про відхід 02.01.2017; довідкою № 26 від 02.01.2017; стейтментом (statement of facts) від 13.01.2017.
Позивач зазначав, що для виконання вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту 5409,940 т кукурудзи суднами ТОВ СП Нібулон (буксирами НІБУЛОН-2, НІБУЛОН-4, баржами НБЛ-016, НБЛ-023) з 09.01.2017 по 10.01.2017 було здійснено 4 заходження в межі акваторії морського порту Миколаїв (вхід суден в межі акваторії морського порту та вихід суден за межі акваторії морського порт).
Зокрема, буксир НІБУЛОН-4 з баржами НБЛ-023, НБЛ-016 здійснили: 09.01.2017 вхід в межі акваторії морського порту Миколаїв з 2604,180 т кукурудзи на баржі НБЛ-023 та 2805,760 т кукурудзи на баржі НБЛ-016; 10.01.2017 вихід за межі акваторії морського порту Миколаїв після виконання вантажних операцій - з баржею НБЛ-016 без вантажу, що підтверджується: коносаментом № 3 від 06.01.2017 на баржу NBL-016; коносаментом № 4 від 06.01.2017 на баржу NBL-023; довідкою № 71 від 09.01.2017 про оформлення приходу буксиру НІБУЛОН-4 з баржами NBL-023 та NBL-016; довідкою № 70 від 09.01.2017 про оформлення приходу баржі НБЛ-023 з 2604,180 т кукурудзи; довідкою № 69 від 09.01.2017 про оформлення приходу баржі НБЛ-016 з 2805,760 т кукурудзи; довідкою № 84 від 10.01.2017 про оформлення виходу буксиру НІБУЛОН-4; довідкою № 85 від 10.01.2017 про оформлення виходу баржі НБЛ-016.
Буксир НІБУЛОН-2 здійснив 09.01.2017 вхід в межі акваторії морського порту Миколаїв та 09.01.2017 вихід за межі акваторії морського порту після виконання вантажних операцій - з баржею НБЛ-023 без вантажу, що підтверджується: коносаментом № 4 від 06.01.2017 на баржу NBL-023; довідкою № 76 від 09.01.2017 про оформлення приходу буксиру НІБУЛОН-2; довідкою № 82 від 09.01.2017 про оформлення виходу буксиру НІБУЛОН-2; довідкою № 83 від 09.01.2017 про оформлення виходу баржі НБЛ-023;
Також 6396,060 т кукурудзи довантажено на зовнішньому рейді порту іншим судновласником ТОВ "Вінд Юг Сервіс" (буксир Аджигол з баржею ВВК-4, буксир Циклон-1 з баржею ВВК-1).
Ці обставини підтверджуються доданими документами: коносаменти на баржі, довідки Інспекції державного портового нагляду (ІДПН), здавальні акти, вантажний маніфест (REIGHT/CARGO MANIFEST) від 10.01.2017, коносаменти (BILL OF LADING) від 31.12.2016 та від 10.01.2017, стейтмент (statement of facts) від 13.01.2017 тощо.
10.01.2017 завершено навантаження 50 000 т кукурудзи на судно NORD BERING, в тому числі 11 806 т кукурудзи на зовнішньому рейді порту: 5409,940 т суднами ТОВ СП "Нібулон"; 6396,060 т суднами ТОВ "Вінд Юг Сервіс", що підтверджується коносаменти на баржі, вантажним маніфестом (REIGHT/ CARGO MANIFEST) від 10.01.2017, коносаментами (BILL OF LADING) від 31.12.2016 та від 10.01.2017, стейтментом (statement of facts) від 13.01.2017, загальною декларацією (General Declaration) судна NORD BERING про вихід 13.01.2017.
Використання місця для перевантаження вантажу на зовнішньому рейді порту підтверджується актом наданих послуг № 01402748 від 10.01.2017.
13.01.2017 судно NORD BERING вийшло з зовнішнього рейду порту з 50 000 т кукурудзи, що підтверджується доданими документами: довідкою № 90 від 13.01.2017; загальною декларацією (General Declaration) судна NORD BERING про вихід 13.01.2017; стейтментом (statement of facts) від 13.01.2017; інформацією від 16.01.2017 для виставлення рахунку.
03.03.2017 розпорядженням капітана Миколаївського морського порту № 03-А/2017 оголошено завершення льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту з 00:00 04.03.2017.
Позивач зазначав, що протягом періоду оголошеної льодової кампанії Адміністрація забезпечила безпечні умови для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден ТОВ СП "Нібулон" в межах акваторії морського порту Миколаїв. У зв`язку зі знаходженням (вхід/вихід) суден ТОВ СП "Нібулон" в межі акваторії морського порту Миколаїв для виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді відповідач отримав від Адміністрації послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.
Вартість послуг за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту для вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту склала 12321,02 грн. з ПДВ, яка включена до рахунку від 10.01.2017 № 02521512, складовою частиною (додатками) якого є відомості-розрахунки по кожному суднозаходу (назва судна, дата входу/виходу, вартість нарахованих при цьому послуг). 
Акт наданих послуг та рахунок від 10.01.2017 № 02521512 з додатками (відомості-розрахунки) ТОВ СП "Нібулон" отримано факсом, а також особисто представником ТОВ СП "Нібулон". 
До указаного вище акту входить, серед іншого, вартість послуг за вхід в межі акваторії морського порту та вихід за межі акваторії морського порту для вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту по судну судну НБЛ-023 у сумі 5127, 58 грн.
За твердженнями Адміністрації, зазначені послуги відповідачем не оплачені, акт наданих послуг ТОВ СП "Нібулон" не підписало. 
Акт наданих послуг та рахунок від 10.01.2017 № 02521512 з додатками (відомості-розрахунки) відповідач повернув листом № 5125/3-17/200 від 13.04.2017. 
ДП "АМПУ" направило відповідачу претензію № 4698/18-01-02/Вих/18 від 18.12.2019 про погашення заборгованості з оплати послуг із забезпечення проведення криголамних робіт, проте листом від 13.04.2017 № 5125/3-17/200 відповідач відмовив у задоволенні вказаної вимоги. 
Викладені обставини стали підставою для звернення Адміністрації до суду з позовом у цій справі.
Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувані у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що спір виник щодо оплати відповідачем послуг позивача із забезпечення ним проведення криголамних робіт в акваторії порту Миколаїв, наданих та отриманих у зв`язку із заходженням суден відповідача в межі акваторії порту для виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді порту в період оголошеної в цьому порту льодової кампанії.
Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), статтею 901 якого передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частиною першою статті 903 ЦК України унормовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому загальне правило статті 903 ЦК України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання. Тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.
Водночас положення статей 901, 903 ЦК України, що презюмують виникнення правовідносин щодо надання послуг за договором, не виключають застосування до цих правовідносин у передбачених Законом випадках положень частини третьої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 21 Закону України "Про морські порти України" перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які піддягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 "Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню" передбачено, що забезпечення проведення криголамних робіт є спеціалізованими послугами, що надаються у морських портах, які підлягають державному регулюванню.
Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 затверджено Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт (далі - Тарифи). Розділом 2 Тарифів врегульована плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт. Нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії із суден груп А, Б за тарифами, визначеними в таблицях 1 та 2 додатка 2 до цих Тарифів, у такому порядку:
- для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту - за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту (за винятком випадків, коли такий вхід/вихід в межі/за межі акваторії морського порту пов`язаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту) за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів;
- для забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном - за кожне таке проведення з кожного судна в каравані за тарифами, наведеними у таблиці 2 додатка 2 до цих Тарифів (пункт 2.1 Тарифів).
Якщо вхід або вихід судна у межі акваторії морського порту відбувається в строки поза межами періоду оголошення льодової кампанії, плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за такий період не стягується, крім випадків, передбачених пунктом 2.3 цього розділу (пункт 2.2 Тарифів).
Так, у постановах від 16.11.2021 у справі № 915/127/20, № 915/208/20, від 03.12.2021 у справі № 915/43/20, від 06.12.2021 у справі № 915/181/20, від 14.12.2021 у справі № 915/119/20 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду (судова палата для розгляду справ про банкрутство) зазначив, що особливість надання та споживання послуг із забезпечення проведення криголамних робіт полягає в тому, що:
- для виникнення у сторін правовідносин щодо надання/отримання цих послуг Закон (окрім випадків, передбачених пунктом 2.6 Наказу № 1059) не вимагає укладення надавачем цих послуг (позивачем) з кожним із суб`єктів - набувачів послуг окремих договорів за правилами, що встановлюють загальний порядок укладення угод (стаття 207 ЦК України, статті 179, 181 Господарського кодексу України), оскільки ці правовідносини виникають з актів цивільного законодавства;
- виникнення цих правовідносин обумовлено певними природними явищами - а саме льодовими умовами у морському порту, наявність яких закріплюється оголошенням льодової кампанії у встановленому порядку;
- ця послуга надається заздалегідь невизначеному колу суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту в період оголошеної льодової кампанії та які самим фактом входу/виходу судна в/за межі акваторії морського порту в указаний період за відповідних природних (льодових) умов у морському порту споживають цю послугу, адже вони є тими особами, яким позивач (як суб`єкт природної монополії на ринку надання спеціалізованих послуг морських портів) зобов`язаний в льодових умовах забезпечити безпечні умови для здійснення вказаних дій, а саме безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту в льодових умовах протягом періоду оголошеної льодової кампанії;
- надання послуг здійснюється безпосереднім забезпеченням проведення криголамних робіт з боку суб`єкта (надавача послуг), а їх отримання - фактом здійснення суднами відповідної категорії (групи) входу/виходу в/за межі акваторії морського порту в льодових умовах в межах періоду оголошеної льодової кампанії, а також отриманням у цих умовах забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден).
Відтак у зазначених постановах Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності доказів щодо обставин безпосереднього проведення позивачем криголамних робіт з відповідним наданням ним у морському порту послуг із забезпечення проведення криголамних робіт в період оголошеної льодової компанії, тобто в льодових умовах, виключає визначені актами цивільного законодавства підстави для нарахування плати за ці послуги, що також узгоджується із загальним правилом статті 903 ЦК України щодо оплатності послуги за умови її надання.
Натомість Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі № 915/370/17 (судова палата для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів) зазначив, що відповідно до згаданого наказу № 1059 встановлювати та доводити фактичне виконання певних дій для застосування останнього необхідно лише у випадку, передбаченому приміткою до таблиці 2 додатку 2 Тарифів, щодо криголамного проведення суден у льодових умовах Азовським морем та Керч-Єнікальським каналом, а саме: тарифи, що наведені у таблиці 2, застосовуються при фактичному виконанні криголамного проведення суден у льодових умовах.
Схожої позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 02.07.2020 у справі № 908/1488/19 (судова палата для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів) та у постанові від 24.07.2020 у справі № 908/1489/19 (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності), в яких суд касаційної інстанції дійшов висновку, що діюче законодавство не передбачає замовлення послуг із забезпечення проведення криголамних робіт, складення та/або направлення приймально-здавальних актів та підтверджуючих документів щодо надання послуг із забезпечення проведення криголамних робіт. Отже, чинним законодавством не передбачено зобов`язання встановлювати та доводити фактичне виконання криголамних робіт для застосування таблиці 1 додатку 2 Тарифів.
На розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було передано справу № 915/104/21 за позовом ДП "АМПУ" до ТОВ СП "Нібулон" про стягнення 1 386,18 грн.
03.06.2022 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справи № 915/104/21 прийнято постанову, якою касаційну скаргу ДП "АМПУ" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі № 915/104/21 - без змін.
Колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 915/104/21 дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від правових висновків Верховного Суду, що містяться у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 915/370/17, від 02.07.2020 у справі №   908/1488/19, від 24.07.2020 у справі № 908/1489/19, оскільки:
- судові рішення у справах №№ 908/1488/19, 908/1489/19 прийняті за іншої фактично-доказової і нормативної бази (інших обставин, зібраних доказів та правового регулювання), відтак є відмінними від справи № 915/104/21. Зокрема, правовідносини у справах №  908/1488/19, № 908/1489/19 (постанови Верховного Суду від 02.07.2020 і 24.07.2020 відповідно), стосувалися стягнення заборгованості за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у морському порту Маріуполь, у якому порядок та умови нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт визначені в пункті 2.3 згаданого наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 та відмінні від інших визначених даним наказом правил нарахування плати за ці послуги (в інших морських портах);
- щодо справи № 915/370/17, то постановою Верховного Суду від 27.02.2018 її передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Передача справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору та формування остаточного правового висновку в ній; відповідна справа направлена на новий розгляд у зв`язку з недостатнім з`ясуванням та оцінкою попередніми судовими інстанціями її фактичних обставин і доказів у ній, а, отже, з урахуванням результатів нового розгляду справи може зазнати змін і правовий висновок в останній.
При цьому, у наведеній вище постанові у справі № 915/104/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків:
- за загальними правилами надання послуг, визначених статтею 901 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; положення цієї глави (глави 63 ЦК України) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання;
- частиною першою статті 903 названого Кодексу встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором;
- з урахуванням наведеного припису за відсутності доказів надання послуг особа, яка вимагає їх оплати, не вправі розраховувати на здійснення такої оплати;
- викладене узгоджується з положеннями частин першої, третьої статті 13, частин першої, третьої статті 74 ГПК України, які зобов`язують кожну сторону судового процесу довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх, зокрема, вимог;
- постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 визначено перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій (зокрема, Позивачем), які підлягають державному регулюванню відповідно до статті 21 Закону України "Про морські порти України"; згідно з цією постановою однією з таких спеціалізованих послуг визначено забезпечення проведення криголамних робіт;
- при цьому право нараховувати плату за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт за правилами згаданого наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059, а, відповідно, й обов`язок з оплати послуги особою, що її отримує, виникають за умови фактичного надання відповідної послуги (і доведення такого надання в разі виникнення спору), що відповідає загальним правилам виникнення прав та обов`язків у правовідносинах, пов`язаних з наданням послуг.
Таким чином, об`єднана палата Касаційного господарського суду у справі №915/104/21, враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо відсутності доказів та обставин, пов`язаних з проведенням Позивачем криголамних робіт з відповідним наданням ним у Порту послуг із забезпечення проведення таких робіт у період оголошеної у 2017 році льодової кампанії, що виключає визначені актами цивільного законодавства підстави для нарахування плати за ці послуги, - дійшла не спростованого доводами касаційної скарги висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у двказаній справі.
У справі № 915/95/21, що переглядається, суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані судові рішення, дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Адміністрації, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази надання позивачем відповідачу послуг забезпечення проведення криголамних робіт у наведений період льодової кампанії, під час якої судна відповідача здійснили виконання вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту (завантаження судна), з огляду на встановлення таких обставин:
- у матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем заявок на проведення криголамних робіт, акти приймання-передачі виконаних робіт не підписані, а інші докази, які свідчили б про виконання позивачем відповідних робіт на користь відповідача та прийняття їх останнім - відсутні.
- також, відсутні докази того, що позивач вчиняв будь-які дії щодо колки криги в акваторії морського порту в період льодової компанії 06.01.2017- 04.03.2017 при наявності крижаного покриву;
- 24.10.2018 Антимонопольний комітет України ухвалив рішення № 19-ріш у справі № 1-26.213/25-2017, в якому встановлено, що у період оголошених капітаном Миколаївського морського порту льодових кампаній 2014-2017 років АМПУ (позивач) не забезпечив належним чином проведення криголамних робіт безпосередньо в акваторії Дніпро-Бузького морського порту, внаслідок чого заявник у вищевказаній справі був змушений самостійно виконувати відповідні роботи власним буксирним флотом, витрачаючи відповідні матеріальні ресурси. За результатами розгляду справи №1-26.213/25-2017 бездіяльність АМПУ визнана зловживанням монопольним (домінуючим) становища на ринку, у зв`язку з чим на АМПУ було накладено штраф та зобов`язання останнього забезпечити належну безпеку судноплавства, зокрема, шляхом проведення криголамних робіт.
За відсутності доказів щодо обставин безпосереднього проведення позивачем криголамних робіт з відповідним наданням ним у морському порту послуг із забезпечення проведення криголамних робіт в період оголошеної, зокрема в 2017 році, льодової компанії, тобто в льодових умовах, виключає визначені актами цивільного законодавства підстави для нарахування плати за ці послуги, що також узгоджується із загальним правилом статті 903 ЦК України щодо оплатності послуги за умови її надання.
Отже, суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях встановили, що у матеріалах справи відсутні належні докази надання позивачем відповідачу послуг забезпечення проведення криголамних робіт у наведений період льодової кампанії, під час якої судна відповідача здійснили виконання вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту (завантаження судна). 
Водночас, за імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З огляду на викладене та враховуючи висновки, наведені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 03.06.2022 у справі № 915/104/21, та приписи статті 300 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача вартості наданої спеціалізованої послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у період оголошеної капітаном порту льодової кампанії.
Таким чином, оскаржувані судові рішення ухвалені у відповідності до норм чинного законодавства та наведеної правової позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, а тому доводи ДП "АМПУ" про невірне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема через неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у зазначених скаржником постановах, колегія суддів відхиляє з підстав їх необґрунтованості.
Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень касаційного суду згідно приписів процесуального закону.
Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувані судові рішення у справі, Верховний Суд не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення цій у справі прийняті з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ДП "АМПУ".
Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд,-
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського порту) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №915/95/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          суддя                                                                                К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    С.В. Жуков
                                                                                                    В.Г. Пєсков