Ухвала
30травня 2022 року
м. Київ
справа № 199/4189/20
провадження № 61-4136ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 
2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 
2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом та просила стягнути з відповідача на свою користь суму недоплаченого страхового відшкодуванню у розмірі 42 041, 03 грн.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 19 липня 2021 року залишено без змін.
У травні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити  справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Заявником подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року. 
Обґрунтовуючи клопотання щодо пропуску строку, заявник вказує, що у зв`язку із запровадженням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та наявною загрозою її життю, вона була вимушена виїхати з постійного місця проживання, у зв`язку з чим не змогла у встановлені строки подати касаційну скаргу.
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 481 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 42 041, 03 грн, що станом на 01 січня 
2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 248 100 грн).
На думку заявника, справа має виняткове значення.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Позивач не був позбавлений можливості доводити свої вимоги в судах першої та апеляційної інстанцій, які вирішували спір по суті.
Сама по собі незгода із встановленими судами обставинами та наданою оцінкою доказам не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року задовольнити. 
Поновити  ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 19 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду 
від 11 лютого 2022 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування відмовити.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович