ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/326/22 Справа № 695/883/22 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Ушакова К. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1   на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 01 червня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого   ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 18.04.2022 о 05.30 год. на 121 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем Volkswagen Passat номерні знаки НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.
        У судове засідання суду першої інстанції  ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що з порушенням згідний.
          Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 01 червня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого   ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника з ОСОБА_1   подала апеляційну скаргу, в якій просить:
1. Поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2022.
2. Апеляційну скаргу задовольнити.
3. Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2022 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
           Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.
Копію вказаної постанови скаржник отримав засобами поштового зв`язку простим поштовим відправленням 22 липня 2022 року, що підтверджується копією конверту Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації відносно того, що ОСОБА_1 було надано докази на підтвердження справності приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, а також що працівниками поліції було запропоновано водію, який не погодився з результатами огляду, пройти відповідний огляд у медичному закладі.
В порушення вимог інструкції, працівниками правоохоронних органів, що проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння, не було надано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не видано направлення на огляд водія не складено акт огляду.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції вважає, що захиснику в інтересах ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження. 
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 18.04.2022 о 05.30 год. на 121 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем Volkswagen Passat номерні знаки НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-   даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18  № 492618 від 18.04.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 18.04.2022 о 05.30 год. на 121 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем Volkswagen Passat номерні знаки НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
-   даними роздруківки приладу «Драгер» від 18.04.2022 року, щодо гр. ОСОБА_1 , де результат показав 1,35% проміле.(а.с.3);
-    даними пояснень свідка ОСОБА_2   від 18.04.2022 року, де зазначено, що 18.04.2022 року, близько 05 год. 30  хв. на 121 км автодороги Бориспіль/Запоріжжя  водій автомобіля Volkswagen Passat номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , проходив тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та результат показав 1,35 % проміле, та водій визнав свою вину повністю.(а.с.4);
-    даними пояснень свідка ОСОБА_3   від 18.04.2022 року, де зазначено, що 18.04.2022 року, близько 05 год. 30  хв. на 121 км автодороги Бориспіль/Запоріжжя водій автомобіля Volkswagen Passat номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , проходив тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та результат показав 1,35 % проміле, та водій визнав свою вину повністю.(а.с.5);
-   даними відеодиску відносно гр. ОСОБА_1 від 18.04.2022 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.11);
-    даними  письмових пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких останній визнає свою вину.(а.с.1).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем  в стані алкогольного сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта  про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492618 від 18.04.2022 року,  даними роздруківки приладу «Драгер» від 18.04.2022 року, щодо гр. ОСОБА_1 , де результат показав 1,35% проміле,    даними пояснень свідка ОСОБА_2   від 18.04.2022 року,   даними пояснень свідка ОСОБА_3   від 18.04.2022 року,  даними відеодиску відносно гр. ОСОБА_1 від 18.04.2022 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, також є необґрунтованим, оскільки матеріали справи містять відео з бодікамери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1   в присутності двох свідків проходить тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та повністю визнає свою вину.
           Крім того, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи бланку направлення особи для освідування не є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1   має явні ознаки сп`яніння, а тому даний відеозапис не викликає сумніву у тому, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1   у вчинені ним адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1    до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому  апеляційні доводи його захисника  з цього приводу є необґрунтованим.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1   стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч)  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі  496 гривень 20 копійок.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 01.06.2022  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику в інтересах  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 01 червня 2022 року.
         Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 01 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого   ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1   – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       І.А. Поєдинок