ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/651/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 695/1625/20 Категорія: 331060300 	Степченко М. Ю. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 травня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                 Василенко Л.І., Бородійчука В.Г. 
За участі секретаря                 Захарченко А.Д. 

учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ; 
        зацікавлена особа –  Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області;
        особа, яка подає апеляційну скаргу – ОСОБА_2 

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , як особи, яка не брала участі у справі,на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Степченка М.Ю. у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 10.09. 2021 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин, -

                                                                в с т а н о в и в :

 
10.07.2020 року  ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідними братами.
В обґрунтування заяви вказується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , якому за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,02 га, розташована в адміністративних межах Коврайської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. ОСОБА_3 є двоюрідним братом ОСОБА_4 , тому має право на спадкування за законом як спадкоємець згідно черги спадкування.
Заявник посилається, що ОСОБА_3 проживав разом з двоюрідним хворим братом ОСОБА_4 , доглядав його, лікував, користувався його земельною ділянкою, здавши земельну ділянку в оренду ТОВ «Плешкані», а після смерті двоюрідного брата він здійснив поховання брата за власні кошти. 
Протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявляв про відмову від спадкування, тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідного брата ОСОБА_4 .
Під час оформлення права на спадщину з`ясувалося, що державний нотаріус Золотоніської районної державної нотаріальної контори не мав можливості оформити право на спадщину в зв`язку з недоведеністю родинних відносин між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
В заяві вказується, що ОСОБА_3 , який є батьком заявника ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У судові органи для встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_5 за свого життя ОСОБА_3 не звернувся через тривалу хворобу, щоб в подальшому отримати свідоцтво на спадщину після смерті двоюрідного брата. Тому, оскільки ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю не встиг отримати спадщину після свого покійного брата ОСОБА_4 , то спадкоємцем є його син, заявник ОСОБА_1 , який є племінником ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, заявник ОСОБА_1 зазначає, що в нього виникла необхідність встановити факт родинних відносин для оформлення своїх спадкових прав. Встановити вказаний факт іншим шляхом, крім судового, заявник ОСОБА_1 не має можливості, а вказана обставина унеможливлює йому належним чином оформити свої спадкові права, тому він звернувся до суду з вказаною заявою.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2021 року заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задоволена. 
Встановлено факт родинних відносин, а саме факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідними братами.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що питання про її права, свободи та інтереси вирішено судом, подала апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник  ОСОБА_2 вказує, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що суд хоч і звернув увагу на те, що встановлення факту родинних відносин між його покійним батьком і двоюрідним дядьком необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але не встановив коло спадкоємців померлого, не залучив до розгляду справи інших спадкоємців, хоча на час ухвалення рішення судом першої інстанції від 10.09.2021 року за № 695/1625/20 в цьому суді вже була заведена справа за позовом скаржника  ОСОБА_2 від 01.09.2021 року № 695/2550/21, чим порушено право скаржника ОСОБА_2 на участь у судовому процесі, предмет спору якого стосується її права на спадщину. Тому, враховуючи те, що справу розглянуто у порядку окремого провадження за наявності спору про право, допущено порушення норм процесуального права, а тому є підстави для скасування рішення суду, так як відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України заява ОСОБА_1 підлягала залишено без розгляду.
Апеляційна скарга мотивована також тим, що скаржник ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_4 , оскільки мати скаржника ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_4 . 
Матір ОСОБА_2 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до смерті ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.10.1989 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.01.2014 року, яким підтверджується факт зміни прізвища скаржника з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 22.01.2014 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України від 04.09.2018 року, з якого вбачається, що батьком покійної ОСОБА_6 був ОСОБА_4 .
      Скаржник  ОСОБА_2 зазначає, що станом на дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, тим же судом за позовом скаржника про визначення причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини від 01.09.2021 року відкрито провадження. 
Крім того, 10.08.2021 року скаржник ОСОБА_2 отримала від Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області повідомлення за вих. № 1466, яким повідомлялось, що після смерті її діда , ОСОБА_4 спадщина ніким не успадкована, а тому, якщо вона не звернеться із заявою про оформлення спадщини, то Гельмязівська сільська рада звернеться до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою. 
Однак, незважаючи на те, що заінтересованою стороною у справі, рішення по якій оскаржується, була також Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, жодна із сторін не повідомила суд про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 . Хоча, як і зазначає ОСОБА_1 у заяві про залучення його третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача у справі за позовом ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, йому було відомо про існування інших спадкоємців, а тому очевидним є логічний висновок, що і ОСОБА_1 , і Гельмязівсьій сільській раді Золотоніського району Черкаської області достеменно було відомо про наявність інших спадкоємців, та вони обоє умисно приховали цю інформацію від суду, а суд в свою чергу, не здійснив достатніх дій для визначення наявності інших спадкоємців. 
Скаржник ОСОБА_2 зазначає, що отримуючи від державного нотаріуса Золотоніської державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, скаржника ОСОБА_2 також не було повідомлено про інших спадкоємців, хто б висловив бажання отримати спадщину після смерті її діда – ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, скаржник ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ч. 6 ст. 294 ЦПК України не переконався в наявності інших спадкоємців, не перевірив коло осіб, заінтересованих у вирішенні даної справи, та, відповідно, не було їх залучено до участі у справі, а тому в порушення норм процесуального права розглянув справу в порядку окремого провадження за наявності спору про право, допустившись помилки, тому рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2021 року підлягає скасуванню та постановленням нового рішення у справі про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.
08.04.2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу ОСОБА_2 надійшов відзив від представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Сизька Дмитра Борисовича. 
В обґрунтуванні відзиву зазначається, що ОСОБА_3 виявив намір успадкувати майно після смерті ОСОБА_4 . 
11.10.2014 року ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Золотоніської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та на підставі цієї заяви було відкрито спадкову справу № 437/2014. Такий намір ОСОБА_3 був не випадковим, оскільки саме він забрав жити до себе ОСОБА_4 , доглядав та утримував його, піклувався про нього, в той час як інші родичі від цього умисно відсторонились. 
У відзиві представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Сизько Д.Б. стверджує, що саме ОСОБА_3 повідомив родичів ОСОБА_4 про його смерть, в тому числі і ОСОБА_2 , та не дочекавшись від них жодної участі здійснив поховання ОСОБА_4 . За свого життя ОСОБА_3 , прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4 , оформити її та отримати свідоцтво про право на спадщину не встиг, оскільки сам хворів останні роки свого життя та ще й не зміг зібрати всі необхідні документи для підтвердження факту свого споріднення з спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 теж помер, заповіту не складав та після його смерті відкрилась спадщина за законом, яку прийняв син ОСОБА_1 .
Представник заявника у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 , як син ОСОБА_3 , виявив намір успадкувати після смерті останнього як належне безпосередньо йому майно, так і майно успадковане, але не оформлене ним після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_4 . 
За таких обставин, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . На підставі цієї заяви було відкрито спадкову справу № 206-2019. Саме з метою реалізації наміру успадкувати майно ОСОБА_1 звернувся у Золотоніський міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. 
Представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Сизько Д.Б. звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи судом були дослідженні матеріали спадкової справи № 437/2014, з яких вбачалося, що на момент її дослідження із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звертався лише ОСОБА_3 . Тобто, з огляду на відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 під час перебування справи № 695/1625/20 у провадженні місцевого суду та її вирішення по суті будь-який спір про право був відсутній. 
В обґрунтування доводів відзиву зазначається, що ОСОБА_2 пропустила встановлені ЦК України строки для подання заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з чим до цього часу не є спадкоємцем, який прийняв спадщину і, як наслідок, будь-який спір про спадкування майна між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як на час розгляду судом справи № 695/1625/20, так і на даний час відсутній.
Представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Сизько Д.Б. вважає, що, оскільки Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив судове рішення у справі № 695/1625/20 від 10 вересня 2021 року з додержанням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга ОСОБА_2 має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Сторони про день та час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду.
Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від учасників розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_2 та її представника адвоката Бруса С.М. в апеляційному суді, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, судом допущено порушення норм процесуального права.
       Суд першої інстанції прийшов до висновку, що достовірно встановлений факт родинних відносин між померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , які є двоюрідними братами, оскільки їх матері: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були рідними сестрами, що належним чином стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, та які сумнівів у суду не викликають.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки суд не звернув уваги щодо наявного спору про право, розглянувши заяву в порядку окремого провадження, не залишив заяву без розгляду згідно до вимог процесуального закону, а ухвалив рішення у справі, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.
Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьком заявника – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 (а. с. 10).
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 08.08.2019 року підтверджується, що батько заявника - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Безпальче Драбівського району Черкаської області (а. с. 8).
Згідно даних копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Коврай Золотоніського району Черкаської області (а.с. 7).
Відповідно даних копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 060928 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,02 га, розташованої в межах Коврайської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (а. с. 9). 
Після смерті ОСОБА_4 в Золотоніській районній державній нотаріальній конторі Черкаської області 11.10.2014 року заведена спадкова справа номер у нотаріуса № 437/2014, номер у спадковому реєстрі 56639163, що стверджено копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 19).
Як вбачається із копії матеріалів спадкової справи, наданої на запит суду Золотоніською районною державною нотаріальною конторою, що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звертався ОСОБА_3 (а. с. 28).
У письмових поясненнях, посвідчених старостою № 6 Гельмязівської сільської ради 05.04.2021 року, свідок ОСОБА_11 підтвердила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є двоюрідними братами по матерях. Мати ОСОБА_4 – ОСОБА_12 та мати ОСОБА_3 – ОСОБА_9 були рідними сестрами. Свідку відомий даний факт, оскільки вона в 1940-1960 роках проживала з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в с. Коврай на одній вулиці, працювала з ними в одному колгоспі (а. с. 87).
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в письмових поясненнях, посвідчених в. о. старости с. Коврай Плешканівської сільської ради 23.06.2021 року, підтвердили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є двоюрідними братами. ОСОБА_3 доглядав прикутого до ліжка ОСОБА_4 , а в квітні 2014 року він поховав його за власні кошти (а. с. 17, 18).
Згідно довідки виконкому Гельмязівської сільської ради № 53 від 04.03.2021 року, виданої на основі погосподарської книги № 4 за 1947-1949 роки та книги видачі гербових бланків свідоцтв по Коврайській сільській раді за 1953-1962 роки, ОСОБА_10 , 1911 року народження, проживала в с. Коврай Гельмязівського району Полтавської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 43).
Відповідно до листа Золотоніського відділу ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області від 18.08.2021 року № 1253/22.3-01-10 актового запису про народження, складеного відносно ОСОБА_4 , 1939 року народження за архівним фондом не виявлено, в тому числі по поновлених актових записах (а. с. 96).
Згідно даних копії погосподарської книги № 4 за 1947-1949 роки ОСОБА_10 , 1911 року народження є матір`ю ОСОБА_4 , 1939 року народження (а. с. 49-52).
Копією актового запису про народження № 602 від 14.09.1946 року підтверджується, що матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_16 (а. с. 84).
Згідно даних довідки виконкому Гельмязівської сільської ради № 54 від 04.03.2021 року, виданої на основі погосподарської книги № 4 за 1947-1949 роки та книги видачі гербових бланків свідоцтв по Коврайській сільській раді за 1985-2000 роки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживала в с. Коврай Гельмязівського району Полтавської області спільно з чоловіком ОСОБА_17 , сином ОСОБА_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 43).
Відповідно даних копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_9 (а. с. 56).
Копією відновленого запису акту про народження № 3 від 10.01.1974 року підтверджується, що матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_16 (а. с. 85).
Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57598602 від 18.09.2019 року у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І. 18.09.2019 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа у нотаріуса № 206-2019, номер у спадковому реєстрі 64760827 (а. с. 76).
Із даних копії матеріалів спадкової справи, наданої на запит суду приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І., вбачається, що після смерті  ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звертався ОСОБА_1 (а. с. 74).
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.
Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду, що вказано у ч. 4 ст. 315 ЦПК України.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов?язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз?яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Отже, як вбачається із наявних матеріалів справи, в даному випадку суд першої інстанції не встановив, чи є інші, окрім заявника, особи, заінтересовані у вирішенні цієї справи, та не перевірив, чи впливатиме встановлений факт на спадкові права та обов`язки цих осіб, оскільки сам заявник ОСОБА_1 у поданій заяві вказував, що встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 необхідне йому для оформлення спадкових прав після смерті батька.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_2 посилається на наявність спору про право у цій справі, оскільки 10.08.2021 року отримала від Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області повідомлення за вих. № 1466 за вих. № 1466, яким повідомлялось, що після смерті її діда ОСОБА_4 спадщина ніким не успадкована, а тому, якщо вона не звернеться із заявою про оформлення спадщини, Гельмязівська сільська рада звернеться до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою (а. с. 123). 
Скаржник ОСОБА_2 надала до апеляційної скарги постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідуючої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою м. Золотоноши Гавриленко Н.П. від 20.08.2021 року, якою ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а. с. 125).
Із матеріалів справи слідує, що станом на 10 вересня 2021 року, на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, скаржник ОСОБА_2 звернулась до Золотоніської районної державної нотаріальної контори м. Золотоноши із заявою про прийняття спадщини, а тому у даному випадку вбачається спір про право, у зв`язку з чим дані вимоги заявника щодо встановлення факту родинних відносин не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, а відповідно такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що встановлення зазначеного факту впливатиме також на права й обов`язки інших спадкоємців, і такий спір може вирішуватися лише в порядку позовного провадження, тому доводи скаржника ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню апеляційним судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник ОСОБА_2 посилалася на те, що рішенням суду у даній справі порушені її права як спадкоємця, зокрема, зазначивши, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2021 року в справі № 695/2550/21 відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до Гельмязівської сільської ради про визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Наявність родинних зв`язків між ОСОБА_2 та її дідом ОСОБА_4 підтверджено наданими до апеляційної скарги доказами: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.10.1989 року (а. с. 119), свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.01.2014 року (а. с. 120), яким підтверджується факт зміни прізвища скаржника з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 22.01.2014 року (а. с. 121), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 04.09.2018 року (а. с. 122).
На переконання колегії суддів апеляційного суду такі доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 заслуговують на увагу та вимоги скарги підлягають задоволенню.
У постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 08 травня 2019 року в справі № 454/1106/17 колегія суддів прийшла до висновку, що виникнення підстав для залучення заінтересованих осіб до участі у розгляді справи про встановлення факту, що має юридичне значення після набрання рішенням суду законної сили не спростовує обставину щодо наявності спору про право, а тому унеможливлює вирішення у порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.
Тому, зважаючи на наведені вище обставини, судовим рішенням у даній справі порушуються права скаржника ОСОБА_2 , яка не буда залучена до участі у розгляді справи.
Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, та перевіривши наявні докази, надані учасниками справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового та передчасного висновку про задоволення вимог заявника, так як вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 заслуговують на увагу, а тому вимога апеляційної скарги щодо скасування рішення суду підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, провадження у даній справі закриттю.
Апеляційний суд роз`яснює заявнику ОСОБА_1 його право на звернення до суду із позовом в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин – скасувати.
Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин – закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.
Повний текст постанови складений 19.05. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко 

В.Г. Бородійчук