Справа № 159/6533/21 	Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л. 	
Провадження № 22-ц/802/546/22  Категорія: 36 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
26 травня 2022 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» про визнання боргу безпідставним, перерахунок об`єму спожитого газу відповідно до показників лічильника газу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» Гаврилюка Дмитра Юрійовича на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
       В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» про визнання боргу безпідставним, перерахунок об`єму спожитого газу відповідно до показників лічильника газу.
Вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» безпідставно виставило йому заборгованість за послуги газопостачання в сумі 5275, 51 грн. за станом на 20.10.2021 року. Позивач оплачує газ за показниками лічильника, не допускаючи заборгованості, станом на 20.10.2021 року такої заборгованості у нього не було. Позивач зазначає, що нарахований відповідачами об`єм спожитого газу не відповідає показникам лічильника і вимагає, щоб відповідачі здійснили перерахунок спожитого газу за показниками лічильника.
       Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 року позов задоволено повністю.
Визнано борг в сумі 5275, 51 грн.станом на 20.10.2021 року, про який йдеться в листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» на адресу ОСОБА_1 про накопичену у нього заборгованість за послуги газопостачання будинку АДРЕСА_1 , безпідставним.
Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» провести щодо споживача ОСОБА_1 перерахунок плати за газ за послуги газопостачання будинку АДРЕСА_1 , поклавши в основу перерахунку фактичні показники встановленого у нього лічильника.
       Не погоджуючись з рішенням суду,представник відповідача ТОВ «Волиньгаз Збут» Гаврилюк Д. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки судом залишено поза увагою те, що існує чітке розмежування прав і обов`язків, які визначенні нормами чинного законодавства, відносно кожного з об`єктів ринку природного газу, які є учасниками справи. Просить рішення скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
       У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача АТ «Волиньгаз» адвокат Манзій П. П. просить рішення суду скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідачі надають позивачу послугу з газопостачання його будинку АДРЕСА_1 .
Листом - повідомленням від 20.10.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» повідомила позивача ОСОБА_1 про накопичену у нього заборгованість в сумі 5275, 51 грн. станом на 20.10.2021 року.
Заперечуючи існування заборгованості, позивач ОСОБА_1 покликався на обсяг спожитого природного газу за період з 01.10.2020р. по 01.10.2021 р відповідно до показів лічильника, який складає 3433 куб.м (показник на 01.10.2020р. 73900, показник на 01.10.2021р. 77333 куб.м.
Відповідно до наданих позивачем квитанцій про оплату за послуги з газопостачання ним було сплачено за 3165 куб.м газу станом на травень 2021року.
Однак, в рахунку АТ «ОГС» Волиньгаз» від 10.10.2021 року зазначено, що позивач спожив 3520 куб.м газу. При цьому в рахунках, наданих АТ «ОГС» Волиньгаз» та ТОВ «Волиньгаз Збут», існують розбіжності.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 14.12.2021 року постановлено витребувати у ТзОВ «Волиньгаз Збут» документи і пояснення з детальним і доступним викладом динаміки утворення заборгованості у позивача споживача газу ОСОБА_1 .
З наданих на виконання ухвали відповідачами пояснень і документів не вбачається існування заборгованості у споживача ОСОБА_1 , оскільки доступні та зрозумілі розрахунки відсутні.
Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015р. затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу» постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач повинен своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
У пункті 5.3 розділу У Типового договору, викладеного в редакціїпостанови НКРКП№2033, зазначено, що здійснення обліку природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.
Таким чином, основою для розрахунку плати за газ мають бути показники лічильника. Якщо відповідачі допускають у підрахунку «гадані» розміри споживання газу позивачем, тобто не знімають щомісяця реальні показники лічильника, а просто передбачають можливе споживання газу, то такі підрахунки мають бути абсолютно прозорими і зрозумілими для позивача. 
Такий спосіб підрахунку порушує права позивача як споживача, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою усунення порушення прав споживача слід зобов`язати відповідачів провести перерахунок плати за газ, поклавши в його основу фактичні показники лічильника.
Судом вірно встановлено, що відповідачаминалежним чином не доведено і ґрунтується лише на припущеннях існуваннязаборгованості за споживання природного газув позивача, тоді як відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Колегія суддів відхиляє клопотання представника відповідача «Волиньгаз Збут» про виклик свідка ОСОБА_2 , яке було долучене до апеляційної скарги, враховуючи, що таке клопотання не заявлялося під час розгляду справи судом першої інстанції, про причини не заявлення такого клопотання представник не зазначив.
При цьому позивач ОСОБА_1 у передбаченому ст.ст. 83, 84 ЦПК України порядку надав до суду належні, допустимі і достатні докази у розмінні ст. 76-80 ЦПК України щодо необхідностіпроведення перерахунку плати за газ, поклавши в його основу фактичні показники лічильника.
Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваного ним рішення, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм матеріального права та обставин справи, яким суд дав зазначену вище правову оцінку.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» Гаврилюка Дмитра Юрійовича залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 рокув даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді :