КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
22 серпня 2022 року                                                                                      м. Київ
 
Справа №753/6330/22
Апеляційне провадження №33/824/2170/2022
 
Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2022 року серії ААД № 241141, водій ОСОБА_1 21 квітня 2022 року, приблизно о 21 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, Харківська площа, в бік м. Бориспіль, керував транспортним засобом «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, не стійка хода. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.
Постанова суду мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що з текстом оскаржуваної постанови він зміг ознайомитись 11 липня 2022 року. Однак, у зв`язку з відсутністю в нього юридичної грамотності, досвіду, та достатнього вміння користуватися реєстрами, а також у зв`язку з поганим самопочуттям він не зміг подати апеляційну скаргу до 21 липня 2022 року, яку на його прохання допоміг скласти знайомий юрист. На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова є незаконною, оскільки постановлена без з`ясування всіх обставин справи, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки йому не роз`яснили, що являла собою запропонована модель газоаналізатора «Alkotest», його точну та повну назву, рік випуску та дату сертифікації. Також вказує на те, що після зупинки транспортного засобу, поліцейський повідомив його, що в нього є два варіанта, або він погоджується на вилучення автомобіля , або на нього буде складено протокол з усіма наслідками. Звичайно він не погодився на вилучення автомобіля, оскільки подальша його доля виявлялася йому не зрозумілою, тому він повідомив поліцейського щоб складав протокол, і що в такому разі він не бачить вже необхідності в проходженні огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest»,  та проведення такого огляду у медичному закладі. Отже, саме в цьому полягала угода, а не в усній його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також вказує на те, що за день до зупинки він вживав алкогольні напої через загибель його близького знайомого, тому в його організмі напевно зберігся запах алкоголю  , що не означало та не означає, що в момент зупинки його транспортного засобу поліцейськими він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказує на те, що йому не пропонували спочатку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови в медичній установі.
На підставі викладеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.
 
Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.
 
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Перевіряючи доводи ОСОБА_1 наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника, копія постанови суду першої інстанції в строк, передбачений на апеляційне оскарження, ні вручена, ні направлена ОСОБА_1 не була. Також з матеріалів справи не вбачається належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, зокрема, в матеріалах справи відсутня повістка адресована останньому із зазначенням часу, дати та місця розгляду справи, та зворотнє повідомлення про отримання останнім вказаної повістки.  
Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 22 липня 2022 року, що підтверджується розпискою /а.с. 12/, а апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 25 липня 2022 року /а.с.23-29/, а тому суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.
 
Вирішуючи питання по суті апеляційної скарги, суд виходить з наступного.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).
 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 квітня 2022 року, приблизно о 21 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, Харківська площа, в бік м. Бориспіль, керував транспортним засобом «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, не стійка хода. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №241141 від 21 квітня 2022 року. Протокол підписаний ОСОБА_1 , однак містить відмутку, що останній відмовився надати свої пояснення по суті правопорушення  /а.с.1/;
відеозаписом з боді-камери АА783, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пропозиція поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціальних приладів та в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, та відмова останнього від проходження такого огляду /а.с.4/;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним працівником патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 3/;
розпискою ОСОБА_2 про залишення на зберігання транспортного засобу «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_1 /а.с. 5/.
Разом з цим, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та  тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, висновок викладений в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки йому не роз`яснили, що являла собою запропонована модель газоаналізатора «Alkotest», його точну та повну назву, рік випуску та дату сертифікації, суд вважає безпідставними оскільки такі доводи не підтвердженні жодними доказами. Крім того, з відеозапису з боді-камери поліцейського не вбачається, що ОСОБА_1 просив поліцейських надати йому інформацію щодо газоаналізатора «Alkotest», та що останні йому в цьому відмовили.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський повідомив його, що в нього є два варіанта, або він погоджується на вилучення автомобіля, або на нього буде складено протокол з усіма наслідками, оскільки він боявся за долю автомобіля, він погодився на складання протоколу, і що в такому разі він не бачить вже необхідності в проходженні огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest», та проведення такого огляду у медичному закладі, отже, саме в цьому полягала угода між ними,  а не в усній його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з боді-камери поліцейського, на якому зображені зовсім інші події, ніж ті які вказані скаржником.  
До того ж на відеозаписі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував обставин вживання ним алкогольних напоїв, за день до його зупинки поліцейськими. Також в апеляційній скарзі вказував на вживання лікувального засобу «Корвалол», однак вказаний препарат містить у своєму складі спирт «Етанол» (алкоголь) і не рекомендований для вживання при керуванні транспортним засобом.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                     Соколова В.В.