Справа № 462/6329/19                                Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/1715/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Назар Х.Б.
за участю: представника АТ «Універсал Банк» - Ганенко О.І., 
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк»  на рішення  Залізничного районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання квартири такою, що передана в іпотеку, та звернення стягнення на неї,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач АТ «Універсал Банк» 03.10.2019 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ВАТ «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_1 31.08.2007 було укладено Кредитний договір № 11-1/600к-07 на загальну суму 110 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 30.08.2037. 31.08.2007 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. Згідно умов даного договору іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку банку майнові права на незакінчену будівництвом квартиру  АДРЕСА_1 . Фактично з 2012 року відповідач  ОСОБА_1  свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором та 25.10.2013 у цивільній справі № 462/4545/13-ц було винесено рішення про стягнення боргу в сумі 69 874,79 дол. США. Банку стало відомо, що новозбудованому житловому будинку на АДРЕСА_2  було присвоєно окремий будинковий номер АДРЕСА_2 , та видано відповідачу ОСОБА_1  свідоцтво про право власності від 18.05.2009 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.05.2009 №1051-Ж-3, а саме: квартиру  АДРЕСА_3 . У подальшому відповідач ОСОБА_1 , скориставшись тим, що отримав свідоцтво на право власності на квартиру  АДРЕСА_3 , та всупереч тому, що вказана квартира відповідно до умов Договору іпотеки фактично була предметом іпотеки, уклав із відповідачем ОСОБА_3  договір купівлі-продажу, згідно якого продав останній спірну квартиру. Дозволу на вищезгадане відчуження предмету іпотеки банк не надавав. Вважає, що своїми діями відповідач  ОСОБА_1 , здійснивши відчуження предмету іпотеки, позбавив позивача AT «Універсал Банк», як іпотекодержателя, реалізувати своє право звернути стягнення на предмет іпотеки, а також і інших прав іпотекодержателя, передбачених ЦК України та Законом України «Про іпотеку». Просить суд визнати нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , такою що передана в іпотеку, як забезпечення вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» за Кредитним договором № 11-1/600к-07 від 31.08.2007 та додаткових угод до нього, укладеним між AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , та звернути стягнення на заставлене майно, а саме: на квартиру  АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , для задоволення вимог ПАТ «Універсал Банк» в сумі 69 874,79 дол. США, шляхом продажу предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року у позові Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання квартири такої, що передана в іпотеку, та звернення стягнення на неї – відмовлено.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство «Універсал Банк». 
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального права. Вважає помилковим твердження суду першої інстанції, про те, що банком обраний неналежний спосіб захисту, оскільки банк у своїй позовній заяві просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом продажу від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, як зазначає суд у своєму рішенні. Також, зазначає, що судом невірно застосовано норми матеріального права, а саме статтю 38 ЗУ «Про іпотеку». Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Універсал Банк» - Ганенко О.І. просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення з мотивів, викладених у відзиві на скаргу.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому розгляд справи проводиться в її відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає. 
Судом установлено, що згідно Кредитного договору №11 -1/600к-07 від 31 серпня 2007 року ВАТ «Банк Універсальний» надав позичальнику, відповідачу по справі, ОСОБА_1 , грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування у розмірі 110000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 30.08.2037.
Згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., від 31.08.2007 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку банку майнові права на незакінчену будівництвом трьохкімнатну квартиру  АДРЕСА_4 .
Рішенням Залізничного районного суду від 25 жовтня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за договором №11-1/600к-07 від 31 серпня 2007 року у розмірі 69 874,79 дол. США, що еквівалентно 558509,20грн.
За договором іпотеки від 31.08.2007 предметом іпотеки є майнові права на незакінчену будівництвом трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що стане власністю іпотекодавця в майбутньому (п.1.2).
Згідно з умовами пункту 1.5 Договору іпотеки, після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п.1.2 даного Договору, а також після оформлення та державної реєстрації в установленому чинним законодавством порядку права власності на нерухоме майно, зазначеного в п.1.2 даного Договору, за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому, нотаріус за повідомленням іпотекодержателя реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають в нотаріальній формі додатковий договір до даного Договору, в якому змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав – відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно.
Згідно умов договору іпотеки його предметом були майнові права на незакінчену будівництвом трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
За домовленістю сторін договору цей предмет іпотеки після закінчення будівництва та набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру, перетворюється у інший предмет іпотеки – зазначену квартиру, стосовно якого сторони домовилися укласти відповідний додатковий договір з проведенням реєстрації цього нового предмету іпотеки.
Так, згідно з умовами пункту 1.5 Договору іпотеки, після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п.1.2 даного Договору. а також після оформлення та державної реєстрації в установленому чинним законодавством порядку права власності на нерухоме майно, зазначеного в п.1.2 даного Договору, за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому, нотаріус за повідомленням іпотекодержателя реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають в нотаріальній формі додатковий договір до даного Договору, в якому змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав – відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно. Зазначена додаткова угода є підставою для перереєстрації заборони відчуження предмета іпотеки, що накладається згідно п. 1.10 цього Договору.
Проте, сторони не виконали наведених умов договору та не уклали додаткової угоди про внесення змін до іпотечного договору щодо новоствореного нерухомого майна, відповідних змін до договору іпотеки майнових прав від 31.08.2007 не внесли.
За договором іпотеки від 31.08.2007 перетворення майнових прав, як предмета іпотеки, у право власності на новостворений об`єкт (квартиру) мало відбутися внаслідок реалізації умов п.1.5 договору іпотеки, а саме внесенням змін до цього договору, шляхом підписання іпотекодержателем та іпотекодавцем додаткового договору до договору іпотеки щодо новоствореного майна, зокрема змін щодо опису предмета іпотеки, чого сторонами не виконано, відповідні зміни щодо предмета іпотеки не внесено.
Тому за відсутності у матеріалах справи додаткового іпотечного договору, який АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 домовились укласти у нотаріальній формі, слід визнати, що позивач всупереч передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України процесуальному обов`язку не довів, що у відповідача ОСОБА_3 , як добросовісного, за недоведеності іншого, покупця квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 100,5 кв.м., що відрізняється від розміру майнових прав, переданих в іпотеку, 104,13 кв.м., яка ніколи не була зареєстрованим предметом іпотеки, - виникли обов`язки іпотекодавця за вказаним вище іпотечним договором, а у АТ «Універсал Банк» - права іпотекодержателя цієї нерухомості.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.11.2017 квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 18.05.2009, виданого Управлінням Комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.05.2009 за №1051 –Ж-З. Загальна площа квартири 100,5 кв.м.
Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.03.2016 квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 .
Як убачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу від 09.03.2016 квартири АДРЕСА_3 посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1533 за відсутності в реєстрі відомостей про перебування квартири під забороною (арештом), іпотекою (а.с.144-146).
Обставин щодо обтяження іпотекою спірної квартири станом на 09.03.2016 судом не встановлено.
У розділі 7 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 зазначено, що за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладається на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.
Отже, з урахуванням фактичних обставин встановлених судом, у даному спорі про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності особі відмінній від іпотекодавця за договором, суд вважає, що у даному спорі підлягають урахуванню висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, в якій зазначено, що судами має бути враховано наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, яке є предметом іпотеки з урахуванням обставин щодо наявності/відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження.
Ураховуючи наведене, позовні вимоги про визнання квартири такою, що передана в іпотеку, та звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають до задоволення з наведених вище мотивів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст. 376 ЦПК України).
Ураховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.02.2021 слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.
       Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

       Повний текст постанови складено: 25.08.2022

Головуючий 

       Судді