ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" серпня 2022 р.                                                                     Справа №914/3318/21
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Малех І.Б.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" на рішення Господарського суду Львівської області (суддя Галамай О.З.) від 20 грудня 2021 року у справі №914/3318/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БН-ГРУП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" про стягнення 113 163,65 грн
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БН-ГРУП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" про стягнення 111 163, 65 грн за договором транспортного експедирування №2052021 від 30.05.2021.
Господарський суд Львівської області рішенням від 20 грудня 2021 року позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з ТзОВ "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" на користь ТзОВ "БН-ГРУП" 112  677,44 грн, з яких: 105  037,16 грн вартості наданих транспортно-експедиційних послуг, 6  434,53 грн пені, 1  205,75 грн 3% річних та 2  260,25 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.  У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
В апеляційній скарзі ТОВ "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" вказує на те, що суд порушив норми матеріального права, зокрема, ст. 612 ЦК України. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт виконання обов`язку щодо надання йому рахунків-фактур екпедитора та інших документів, з яких можна встановити істотні умови транспортного експедирування, зокрема, вид та найменування вантажу, розмір витрат та плати експедитору. Отже, позивач не довів надання послуг транспортного експедирування в обсязі та на суму, зазначену у позові, а тому відсутній обов`язок оплати.
Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2021 року у справі №914/3318/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 18 березня 2022 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" на рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2021 року у справі №914/3318/21. Також, ураховуючи приписи ч.13 ст.8, ч.10 ст. 270 ГПК та ціну позову у справі №914/3318/21 (менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалу від 18 березня 2022 року суд надіслав сторонам, у тому числі на зазначену в апеляційній скарзі електронну адресу представника ТОВ "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" адвоката Кошаловського К.В., який підписав і подав апеляційну скаргу. 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні з огляду на таке.
За обставинами справи, 30 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БН-ГРУП" (Замовник) і Товариство з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" (Експедитор) уклали договір транспортного експедирування №2052021 (договір), зокрема:
Замовник доручає, а Експедитор бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок Замовника забезпечити організацію та здійснення перевезень вантажу Замовника автомобільним транспортом в межах території України і в міжнародному сполученні (пункт1.1. договору);
За фактом надання послуг, Сторонами складається Акт приймання-передачі. При цьому Експедитор надсилає Замовникові два примірники підписаного Акту прийому-передачі наданих послуг протягом 2 (двох) робочих днів після виконання Замовлення (доставки вантажу). Замовник зобов`язується підписати надані Експедитором два примірники Акту не пізніше 2 (двох) робочих днів з моменту їх отримання і у вищезазначений строк надати один підписаний примірник Акту Експедитору або мотивовану відмову від підписання цього Акту (пункт 3.4. договору);
Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переказу коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Експедитора, протягом 1-го (одного) банківського дня після отримання копії рахунка-фактури Експедитора, товарно-транспортної накладної (СМR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт якщо в "Замовленнях на перевезення" не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення (пункт 4.1. договору); 
У випадку затримки оплати, вказаних у пунктах 3.1., 4.1. даного Договору, Замовник виплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки оплати(пункт 5.5. договору);
Сторони підписали акти надання послуг, а саме: №00466 від 04.06.2021 на суму 34 920, 58 грн; №00467 від 04.06.2021 на суму 34 920, 58 грн; №00496 від 07.06.2021 на суму 35 196, 00 грн. Акти надання послуг містять посилання на договір №2052021 від 30.05.2021. 
На підтвердження наданих послуг позивач додав міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) до кожного акта, які містять підписи та печатки одержувача вантажу.
Предметом розгляду у цій справі є вимога позивача стягнути з відповідача 105  037,16 грн вартості наданих транспортно-експедиційних послуг, 6  831,51 грн пені та 1  294,98 грн 3% річних.
Відповідно до  статті 929 Цивільного кодексу України  за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.
Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу від 19.05.1956 вантажна накладна є первинним доказом укладення договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.
Згідно із частиною 8 статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору експедирування.
Статтею 931 ЦК України  передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Відповідно до ст. 530 ЦК України  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з частиною 1  статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 549 ЦК України  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З матеріалів справи видно, що позивач на виконання договору №2052021 від 30.05.2021 надав транспортно-експедиційні послуги, а саме, по актах від 04.06.2021 за маршрутом PL Bardo-UA Глиняни, вантажоодержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС", вантаж отримано 04.06.2021; по акту від 07.06.2021 за маршрутом UA Глиняни - PL Бразсовіце, вантажовідправником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС", а вантажоодержувачем AGRO-SERWIS.
Ні акти, ні товарно-транспортні накладні не містять будь-яких зауважень чи застережень.
У договорі сторони встановили строк оплати - 1 банківський день після отримання копії рахунка-фактури Експедитора, товарно-транспортної накладної (СМR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт якщо в "Замовленнях на перевезення" не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення.
З огляду на те, що акти надання послуг підписано сторонами 04.06.2021 та 07.06.2021, а строк оплати - 1 банківський день, то суд першої інстанції обгрунтовано встановив, що строк оплати по актах від 04.06.2021 настав 07.06.2021 (05.06.2021 та 06.06.2021 - вихідні дні), а по акту від 07.06.2021 - 08.06.2021.
Таким чином, позивач довів належними та допустимими доказами факт надання транспортно-експедиційних послуг на загальну суму 105  037,16 грн.
Також, позивач просив стягнути 6  831,51 грн пені та 1  294,98 грн 3% річних, нарахованих по актах від 04.06.2021 за період прострочення 06.06.2021-25.10.2021 та по акту від 07.06.2021 за період прострочення 09.06.2021-25.10.2021. Здійснивши власний розрахунок, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення 6  434, 53 грн пені та 1  205,75 грн 3% річних.
Апеляційний суд погоджується із обгрунтованим і правомірним висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 105  037,16 грн основного боргу, 6  434,53 грн пені та 1  205,75 грн 3% річних. 
В апеляційній скарзі відповідач не спростовує наведені в оскаржуваному рішенні висновки суду першої інстанції. Натомість стверджує, що в розумінні частини першої статті 612 ЦК України саме позивач є боржником, оскільки не довів надання послуг транспортного експедитування в обсязі та на суму, зазначену в позові.
При цьому відповідач не заперечує підписання ним актів надання послуг від 04.06.2021 та від 07.06.2021, в яких вказано про надання ТОВ "БН-ГРУП" транспортно-експедиційних послуг за договором №2052021 від 30.05.2021, названа вартість наданих послуг. В актах немає зауважень до змісту самих актів та до міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), які додано до кожного акта, містять підписи та печатки одержувача вантажу. 
Отже, відповідач був обізнаний про надані послуги, їх вартість, строк оплати. 
Зважаючи на це, безпідставними є твердження скаржника про те, що ненадання ТОВ "БН-ГРУП" рахунків (рахунків-фактури) давали підстави відповідачу не оплачувати позивачу надані транспортно-експедиційні послуги у строк, встановлений договором.
Надаючи оцінку таким доводам відповідача суд першої інстанції вказав, що рахунок-фактура не є первинним документом, а носить лише інформаційний характер, як розрахунково-платіжний документ передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за фактично поставлені товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом прийому - передачі виконаних робіт (послуг). Форма рахунку (рахунку-фактури) не належить до типових форм, що затверджується Держкомстатом, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено. Отже, ненадання позивачем рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача, як замовника, від обов`язку сплати за надані послуги.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2021 року у справі №914/3318/21ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують. 
За приписами частин 4 і 5 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського Львівської області від 20 грудня 2021 року у справі №914/3318/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАША КОМПАНІЯ ПЛЮС" - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття. 
Повний текст постанови складено 01 серпня 2022 року.
Головуюча суддя                                                                      В.М. Гриців
Суддя                                                                                            О.В. Зварич
          Суддя                                                                                           І.Б. Малех