ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 липня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 731/324/17
Головуючий у першій інстанції – Савенко А. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/507/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.    
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:  
позивач: ОСОБА_1 
відповідачі: ОСОБА_2 (правонаступник відповідача 
ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
треті особи: Варвинська селищна рада Варвинського району 
Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна 
контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального         
округу Дерев`янко Вікторія Вікторівна  

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1   до  правонаступника  відповідача  ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу будинку фіктивним, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, треті особи: Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко Вікторія Вікторівна,

                          В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року у ОСОБА_3 звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності (а.с.1-5). У листопаді 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та запису про державну реєстрацію на нерухоме майно, та визнання права власності на нерухоме майно, треті особи: Дащенківська сільська рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора (а.с.11-14). У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою на позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя (а.с.15-16). 

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_3 (правонаступник померлого позивача - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя, залишено без розгляду; провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 (правонаступник - ОСОБА_2 ) про поділ спільного сумісного майна подружжя, закрито; позовну заяву третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, залишено без розгляду в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (правонаступник - ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно (а.с.17-19).

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою позовною заявою до правонаступника померлого відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та запису про державну реєстрацію на нерухоме майно, та визнання права власності на нерухоме майно, треті особи: Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора (а.с.20-25).  
Предметом позову у даній справі є житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 03.09.2021 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_5 у зв`язку із тим, що 14.06.2021 року право власності на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано на ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу № 469, виданого Варвинською районною державною нотаріальною конторою (а.с.30).
У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву до правонаступника померлого відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора, про визнання договору купівлі-продажу будинку фіктивним, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та запису про державну реєстрацію на нерухоме майно, та визнання права власності на нерухоме майно (а.с.32-37).   
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 21.12.2021 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_6 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В., у зв`язку з тим, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 з 12.11.2021 року перейшов у приватну власність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу №723, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В. 12.11.2021 року (а.с.47-48).
Отже, як вбачається із матеріалів справи, у даній цивільній справі розглядається позов ОСОБА_1 до правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 фіктивним, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, треті особи: Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В.

30.12.2021 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , датована 24.12.2021 року, про забезпечення позову у даній справі. 
В обгрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що реєстрація права власності на спірний будинок за ОСОБА_5 має ознаки фіктивності та здійснена з метою затягування судового розгляду, оскільки відповідач ОСОБА_4 не виставляла оголошення про продаж будинку на жодному із сайтів у мережі Інтернет, а продала будинок заздалегідь підготовленій особі. На час укладення договору купівлі-продажу із ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_4 достовірно знала, що спір щодо права власності на будинок перебуває на розгляді у суді. Разом з тим, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 продовжували користуватися і розпоряджатися будинком, який нібито був проданий ОСОБА_5 12.11.2021 року спірний житловий будинок перейшов в рівних частинах (по 1/2 частці) у спільну часткову власність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу №723, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В. 12.11.2021 року. Позивач зазначає, що має намір подати до суду уточнений позов із позовними вимогами до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , як до власників будинку, а саме, з вимогами про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, як у добросовісних набувачів. Таким чином, у поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 14.06.2021 року здійснила незаконне відчуження майна, яке їй не належить, і за даних обставин, виникла необхідність вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, оскільки є підстави вважати, що існує ймовірність подальшого відчуження даного майна на користь третіх осіб, а дії відповідачів свідчать про реальну мету щодо цих намірів.

Оскаржуваною ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 31.12.2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі  за позовом  ОСОБА_1 до правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус  Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В., про визнання договору купівлі-продажу   будинку   фіктивним,    скасування  свідоцтва  про  право власності на  нерухоме майно, скасування записів  про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме  майно, задоволено частково. Накладено арешт шляхом заборони відчуження на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної часткової власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу № 723, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В. 12.11.2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 31.12.2021 року, і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 31.12.2021 року є необґрунтованою, при цьому, апелянт із посиланням на: статті 150, 151 ЦПК України, п.4 Пленуму Верховного Суду України ’’Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову’’ №9 від 22.12.2006 року, постанову Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі №6-605цс16, зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції без будь-якого юридичного аналізу чи оцінки доказів, на які посилається заявник. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом не про витребування майна у добросовісного набувача, а із позовом до правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу будинку фіктивним, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно. Тобто, як вказує апелянт, предметність позову зовсім інша, ніж та, про яку гіпотетично припускає суд першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зазначають, що віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено право володіння, користування та розпорядження одночасно. Доводи апеляційної скарги вказують, що саме власник майна може звернутись до суду з віндикаційним позовом, але позивач ніколи не був власником майна, на яке накладено арешт. Доводи апеляційної скарги зазначають, що між власниками об`єкта нерухомості - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і позивачем не існує, і не може існувати спору взагалі. 

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Відповідно до положень ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
За даних обставин, датою прийняття даної постанови апеляційним судом є 25.07.2022 року.  

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, у даній цивільній справі розглядається позов ОСОБА_1 до правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 фіктивним, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, треті особи: Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В.
Відповідно до уточненої позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.31-37), вимоги заявленого позову ОСОБА_1 полягають у наступному:
- визнати фіктивним укладений між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2 , виданий 14.06.2021 року Варвинською районною державною нотаріальною конторою; 
- скасувати запис №42483581 від 14.06.2021 року про державну реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Варвинську районну державну нотаріальну контору скасувати запис №42483581 від 14.06.2021 року про державну реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно щодо житлового будинку АДРЕСА_1 ; 
- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 , серії САЕ №407392 від 06.06.2012 року, видане ОСОБА_4 Дащенківською сільською радою Варвинського району Чернігівської області; 
- скасувати запис №36823785 від 20.06.2012 року про державну реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно щодо житлового будинку АДРЕСА_1 ; 
- зобов`язати Варвинську районну державну нотаріальну контору скасувати запис №36823785 від 20.06.2012 року про державну реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно щодо житлового будинку АДРЕСА_1 ; 
- визнати право власності на новостворене нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним. 

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову (а.с.50-54), ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову у справі №731/324/17, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , враховуючи, що, як вказував ОСОБА_1 у даній заяві, відповідач ОСОБА_4 14.06.2021 року здійснила незаконне відчуження майна, яке їй не належить, і в подальшому, ОСОБА_5 12.11.2021 року також відчужено спірне майно. При цьому, у заяві ОСОБА_1 стверджував, що є велика ймовірність подальшого відчуження даного майна на користь третіх осіб, а дії відповідачів свідчать про реальну мету таких намірів. 

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Варвинського районного суду Чернігівської області від 31.12.2021 року, частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції, із врахуванням   положень   статей:   149,150   ЦПК   України,  роз`яснень  п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 ’’Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову”, п.4 Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 року №4-рп/2011, а також висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18, провадження №14-729цс19, а також у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі №320/3560/18, зазначив у оскаржуваній ухвалі від 31.12.2021 року, що предметом позову у даній справі є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який з 12.11.2021 року перейшов у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , по 1/2 частці у праві спільної часткової власності у кожного. Враховуючи предмет заявленого позову, суб`єктний склад відповідачів, а саме те, що до участі у справі залучено у якості співвідповідача лише  одного  із  двох  власників  спірного  житлового будинку - ОСОБА_6 , в той час, як ОСОБА_8 не є учасником справи, та в матеріалах справи відсутні будь-які її персональні дані, характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, обсяг заявлених позивачем позовних вимог, пересвідчившись, що на момент постановлення ухвали спір по суті не вирішено, приймаючи до уваги наведені позивачем докази, які наявні в матеріалах заяви та матеріалах цивільної справи, зокрема, про неодноразовий продаж спірного будинку під час розгляду справи в суді, зважаючи на обґрунтованість вимог, визначених у заяві про забезпечення позову, а також на те, що заходи забезпечення позову мають бути розумними та співмірними із заявленими позовними вимогами, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, які дають підстави вважати, що невжиття заходів із забезпечення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення, суд першої інстанції вважав за можливе, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, задовольнити заяву про забезпечення позову частково. А саме, вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності залученому до участі у справі співвідповідачу ОСОБА_6 .  

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції без будь-якого юридичного аналізу чи оцінки доказів, на які посилається заявник, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали Варвинського районного суду Чернігівської області від 31.12.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом не про витребування майна у добросовісного набувача, а із позовом до правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу будинку фіктивним, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно. Тобто, як вказує апелянт, предметність позову зовсім інша, ніж та, про яку гіпотетично припускає суд першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зазначають, що віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено право володіння, користування та розпорядження одночасно. Доводи апеляційної скарги вказують, що саме власник майна може звернутись до суду з віндикаційним позовом, але позивач ніколи не був власником майна, на яке накладено арешт. Доводи апеляційної скарги зазначають, що між власниками об`єкта нерухомості - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і позивачем не існує, і не може існувати спору взагалі. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.12.2021 року, виходячи із наступного. 

Відповідно до ч.2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.   

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, заборона вчиняти певні дії. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 ”Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” (із наступними змінами), забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18, провадження №14-729цс19, вказано, що ”співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову”.

При цьому, необхідно зазначити, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі, в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав, та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому, існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. 

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №753/22860/17, провадження №14-88цс20, зазначено, що ”умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача”.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_1 , 06.06.2012, Дащенківська сільська рада Варвинського району Чернігівської області (а.с.9). 

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (а.с.26), власником спірного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_5 ; підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 469, виданий 14.06.2021, видавник: Варвинська районна державна нотаріальна контора.  

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (дата формування:13.12.2021), спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.11.2021 року перейшов у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , по 1/2 частці у праві спільної часткової власності за кожним, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 723, виданий 12.11.2021, видавник: ОСОБА_9 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.     

Необхідно вказати, що вищезазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.12.2021 року, оскільки частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній цивільній справі, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги предмет заявленого позову, суб`єктний склад відповідачів, характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, обсяг заявлених позивачем позовних вимог, пересвідчившись при цьому, що на момент постановлення ухвали спір по суті не вирішено, а також врахував наведені позивачем докази, які наявні в матеріалах заяви та в матеріалах цивільної справи. А саме, докази про неодноразовий продаж спірного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду справи в суді. 

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 ”Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” (із наступними змінами), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися,  зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.          

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.12.2021 року не можуть бути підставами для її скасування, оскільки судом при постановленні даної ухвали надано оцінку обґрунтованості вимог, визначених у заяві про забезпечення позову, а також тому, що заходи забезпечення позову мають бути розумними та співмірними із заявленими позовними вимогами, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, які дають підстави вважати, що невжиття заходів із забезпечення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. За даних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за можливе, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. А саме, вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності залученому до участі у справі співвідповідачу ОСОБА_6 .  

Згідно матеріалів справи, співвідповідач ОСОБА_6 , на частку майна якого ухвалою суду першої інстанції від 31.12.2021 року було накладено арешт, із апеляційною скаргою на дану ухвалу суду не звертався.   

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 31.12.2021 року необхідно залишити без змін, оскільки висновки даної ухвали суду першої інстанції узгоджуються із встановленими судом документально підтвердженими фактичними обставинами справи та нормами права, які регламентують дані правовідносини.     

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2021 року залишити без змін.  

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і  може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 

Дата складення повної постанови - 25.07.2022 року.

Головуючий:                                           Судді: