ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  917/253/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:   
Багай Н. О. - головуючого, Берднік І. С., Дроботової Т. Б., 

помічника судді, який виконує обов`язки секретаря судового засідання, - Бойчук   А.   П., 

за участю представників сторін:
позивача- Ербелідзе А. О. (адвоката), Дудченко В. В. (адвоката),
відповідача - Гречко С. І. (адвоката),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 (колегія суддів: Бородіна Л. І., Здоровко Л. М., Крестьянінов О. О.) у справі
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз""
про стягнення 3 563 896,54 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 18.02.2021 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз"" (далі - АТ "Полтавагаз") (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення 2 850 940,37 грн заборгованості за перевищення замовленої потужності відповідно до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 №   1807000403 (далі - договір), 306 689,29 грн пені, 281 307,06 грн інфляційних втрат, 124 959,82 грн   3% річних.

1.2. АТ "Укртрансгаз", обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначало, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати   за вересень - грудень 2019 року у АТ "Полтавагаз" виникла заборгованість за перевищення замовленої потужності.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 (суддя Паламарчук В. В.) позов задоволено частково; вирішено стягнути з АТ "Полтавагаз"   на користь АТ "Укртрансгаз" 2 850 940,37 грн заборгованості за перевищення замовленої потужності за договором, 149 196,15 грн пені, 124 642,02   грн 3% річних, 281 307,06 грн інфляційних втрат та 49 411,29 грн судового збору.  

2.2. Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 11, 204, 509, 530, 611, 612, 629, 638 Цивільного кодексу України, статті 180, 181, 193 Господарського кодексу України мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено, що договір виконується сторонами, тому відсутні підстави вважати його неукладеним. Заборгованість за надані згідно з договором послуги, яка виникла за період із вересня до грудня 2019 року, підтверджена матеріалами справи, та відповідачем не спростована, тому позовна вимога про стягнення основного боргу визнана судом обґрунтованою і доведеною. Також місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування пені у зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати у сумі 149 196,15 грн, 3% річних у сумі 124 642,02 грн та інфляційних втрат в сумі 281 307,06 грн. Відмовляючи у стягненні пені у сумі 157 493,14грн, суд першої інстанції зазначив, що позивачем неправильно визначений період нарахування пені за порушення строків оплати за зобов`язаннями травня, жовтня і листопада 2019 року, оскільки не врахована правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 25.04.2018 у справі № 803/350/17, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17. Суд зазначив, що останнім днем виконання зобов`язань зі сплати за перевищення замовленої потужності за травень, жовтень і листопад 2019 року є 20.06.2019 року, 20.11.2019 та 20.12.2019 відповідно, тому датою початку прострочення оплати є наступна дата відповідного місяця. Суд зауважив, що позивачем під час здійснення розрахунку пені не враховано положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та нараховано штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання більше ніж за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування позовної давності до вимог про стягнення пені. 

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі № 917/253/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" відмовлено. Вирішено стягнути з АТ "Укртрансгаз" на користь АТ "Полтавагаз" 75665,74 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2.4. Суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення статей 3, 11, 610, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, статей 179, 193 Господарського кодексу України, пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС) , виходив із того, що:
- умови договору не місять таких його обов`язкових положень (умов),   як: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), тому немає можливості встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/або виходу, з якими технічними характеристиками цих точок тощо;
- матеріали справи не містять інформації яким чином відповідачеві присвоєні ЕІС-коди, та на підставі яких даних визначені точки входу/виходу до/із газотранспортної системи відповідача, оскільки відсутні підписані між сторонами спору додатки 1, 2, 3 до договору;
- позивачем до позовної заяви надані звіти про використання замовленої потужності АТ "Полтавагаз", які не містять розрахунку вартості перевищення розміру договірних потужностей з визначенням кількості замовлених точок входу та точок виходу, які мали бути узгоджені сторонами спору відповідно до умов договору та Кодексу ГТС;
- в матеріалах справи відсутні алокації відборів та подач замовника, на підставі яких відповідно до умов договору та Кодексу ГТС має здійснюватися розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності;
- позивачем у позовній заяві не наведено формулу визначення перевищення замовленої (договірної) потужності,   на підставі якої суд міг би перевірити фактичні дані та їх складові для встановлення правильності здійсненого позивачем розрахунку;
- позивачем не надано первинних документів, які би свідчили про перевищення договірної потужності АТ "Полтавагаз" у вересні - грудні 2019 року відповідно до положень Кодексу ГТС, 
- між сторонами договору транспортування природного газу не укладались додатки 1, 2, 3 до договору, якими визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місцерозташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено фактичного обсягу перевищення договірної (замовленої) потужності та замовленої договірної потужності відповідачем,   а тому договір є неукладеним в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величина договірної потужності), а не в цілому.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. АТ "Укртрансгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" задовольнити повністю. 

3.2. Обгрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункти 2, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. АТ "Укртрансгаз" вважає, що оскаржувану постанову ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема статей 179, 180 Господарського кодексу України, статей 203, 204, 638, 642 Цивільного кодексу України. За твердженням скаржника, необхідно відступити від висновку щодо застосування наведених норм та Кодексу ГТС у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 916/2093/19. Скаржник посилається на те, що відповідач вчиняв фактичні дії щодо виконання договору, зокрема, підписував акти приймання-передачі природного газу на ГРС, акти наданих послуг за спірний період, здійснював оплату послуг за травень - серпень 2019 року. Тому, на думку АТ "Укртрансгаз", відповідач втратив право стверджувати про неукладеність договору. Крім того, АТ "Укртрансгаз" вважає, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином докази, які наявні у матеріалах справи, зокрема, рахунки за перевищення замовленої (договірної потужності), звіти про використання замовленої потужності замовником, акти наданих послуг за спірний період, акт Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) № 194 від 07.04.2021 планової перевірки дотримання АТ "Полтавагаз" вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу за період з 01.01.2019 до 31.12.2020. 

3.3. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Полтавагаз" просить залишити касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 - без змін. Відповідач вважає висновки суду апеляційної інстанції, які наведені у постанові, законними та обґрунтованими, а доводи позивача про помилковість висновку суду апеляційної інстанції щодо неукладеності договору -  безпідставним.   

3.4. У поясненнях до касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" зазначає, що суд апеляційної інстанції ухилився від дослідження доказів на підтвердження позовних вимог, помилково посилаючись на неукладеність договору, тому дійшов неправильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог. 

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 19.09.2018 між ПАТ "Укртрансгаз" (оператором) та ПАТ "Полтавагаз" (замовником) укладений договір транспортування природного газу № 1807000403, пунктом 2.1 якого встановлено, що оператор надає замовнику послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. 

4.2. Згідно з пунктом 2.2 цього договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. 

4.3. У пункті 2.3 цього договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за договором: 
- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);
- послуги з фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); 
- послуги з балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

4.4. Відповідно до пункту 2.4 цього договору обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування).

4.5. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС (пункт 2.5 договору).

4.6. У пункті 2.7 цього договору встановлено, що оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

4.7. Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (пункт 2.8 договору).

4.8. Пунктом 3.2 цього договору встановлено, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором. 

4.9. Згідно з пунктом 4.1 цього договору замовник зобов`язаний: не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити   додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим договором. 

4.10. Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи / прямим споживачем / газовидобувним підприємством / виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (пункт 5.4 договору). 

4.11. У пункті 5.5 цього договору зазначено, що на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків обліку природного газу через вузол обліку природного газу (ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки. 

4.12. Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 цього договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або у точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу ГТС. 

4.13. Пунктом 8.1 цього договору встановлено, що величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу ГТС та оформлюється додатком 1 до цього договору. 

4.14. Згідно з пунктом 8.3 цього договору вартість договірної потужності на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця: де Р - вартість договірної потужності на період газового місяця; m - кількість днів в газовому місяці; Рd- вартість договірної потужності за кожний день газового місяця, яка розраховується за відповідною формулою.

Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, була чи не була повністю використана замовлена потужність. 

Вартість послуг транспортування природного газу в точці виходу складається з двох частин: перша - виражена в грошовій формі (визначається з урахуванням тарифів у точках виходу та замовленої потужності в цих точках); друга - у натуральному вираженні обсягів природного газу для забезпечення витрат оператора для точок виходу (визначається у відсотках до обсягу протранспортованого газу в точках виходу), що передаються замовником оператору за кожний газовий місяць та оформлюються актом приймання-передачі природного газу до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. 

4.15. Пунктом 8.4 цього договору встановлено, що у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей по точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за відповідною наведеною   формулою. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звітах про використання договірної потужності, які надаються замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містять розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. 

4.16. Згідно з пунктами 11.1-11.3 цього договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.   Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. 

4.17. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5 договору). 

4.18. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди від 30.11.2018 № 1 до договору сторони дійшли згоди, що   договір набирає чинності з 01.03.2019 на строк до 31.12.2022.  

4.19. У додатковій угоді від 29.07.2019 № 3 до договору сторони дійшли згоди викласти розділи ІІ-ХІІ договору в новій редакції. Так, відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору в редакції   цієї додаткової угоди за цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. 

4.20. У пункті 2.3 договору в редакції цієї угоди зазначено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. 

4.21. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу (пункт 2.7 договору в редакції додаткової угоди № 3). 

4.22. Згідно з пунктом 6.1 договору в редакції цієї додаткової угоди оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

4.23. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті (пункт 6.3 цього договору). 

4.24. Відповідно до пункту 8.1 договору в редакції цієї додаткової угоди вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби. 

4.25. У пункті 8.2 договору в редакції цієї додаткової угоди визначена формула визначення вартості договірної потужності.

4.26. Пунктом 8.3 договору в редакції додаткової угоди № 3 встановлено, що вартість перевищення замовником замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за відповідною формулою, одна зі складових якої є р - кількість замовлених точок входу та точок виходу, зазначених у додатку 1 до цього договору. За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці.

Згідно з пунктом 8.4 договору підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу . 

Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. 

4.27. Вартість перевищення замовленої потужності за кожен день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою, наведеною у пункті 8.4 додаткової угоди, однією зі складових є р - кількість замовлених точок входу і виходу, зазначених у додатку 1 до цього договору.   

4.28. Суди встановили, що в матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами спору додатків 1, 2, 3, які є невід`ємними частинами договору.  

4.29. 31.05.2019, 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, 30.09.2019, 31.10.2019, 30.11.2019, 31.12.2019 між сторонами спору були підписані акти надання послуг, в яких визначено вартість послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць.  

Так, в акті від 31.05.2019 №05-2019-1807000403/1000519 зазначено, що за травень 2019 року перевищення замовленої (договірної) потужності складає 48,95210 тис. куб. м/добу, загальна сума з ПДВ - 9233,74 грн.  

Відповідно до акта від 30.06.2019 №06-2019-1807000403/1000619 перевищення замовленої (договірної) потужності складає 17,61308 тис. куб. м/добу, загальна сума з ПДВ - 3322,32 грн. 

Також, перевищення замовленої (договірної) потужності та її вартість: 
- згідно з актом від 31.07.2019 № 07-2019-1807000403/1000719 складає 2032,94300 тис. куб. м/добу, вартість - 383469,97 грн;
- згідно з актом від 31.08.2019 № 08-2019-1807000403/1000819 складає 2420,95900 тис. куб. м/добу, вартість - 456660,66грн;
- згідно з актом від 30.09.2019 № 09-2019-1807000403/1000919 складає 2671,70600 тис. куб. м/добу, вартість - 503958,56 грн;
-   згідно з актом від 31.10.2019 № 10-2019-1807000403/1001019 складає 4390,16300 тис. куб. м/добу, вартість - 828107,66 грн;
-   згідно з актом від 31.11.2019 № 11-2019-1807000403/1001119 складає 3846,69000 тис. куб. м/добу, вартість - 725593,44 грн;
-   згідно з актом від 31.12.2019 № 12-2019-1807000403/1001219 складає 4205,53000 тис. куб. м/добу, вартість - 793280,71 грн.

4.30. Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач стверджував про надіслання відповідачеві через інформаційну платформу рахунків та звітів про використання замовленої потужності АТ "Полтавагаз", а саме: рахунка від 31.05.2019 № 05-2019-1807000403   на суму 9233,74 грн та звіту про використання замовленої потужності від 31.05.2019; рахунка від 30.06.2019 № 06-2019-1807000403/1000619 на суму 3322,32 грн та звіту про використання замовленої потужності від 30.06.2019; рахунка від 31.07.2019 № 07-2019-1807000403/1000719 на суму 383469,97 грн та звіту про використання замовленої потужності від 31.07.2019; рахунка від 31.08.2019 № 08-2019-1807000403/1000819 на суму 456660,66 грн та звіту про використання замовленої потужності від 31.08.2019; рахунка від 30.09.2019 № 09-2019-1807000403/1000919 на суму 503958,56 грн та звіту про використання замовленої потужності від 30.09.2019; рахунка від 31.10.2019 № 10-2019-1807000403/1001019 на суму 828107,66 грн та звіту про використання замовленої потужності від 31.10.2019; рахунка від 30.11.2019 № 11-2019-1807000403/1001119 на суму 725593,44 грн та звіту про використання замовленої потужності від 30.11.2019; рахунка від 31.12.2019 № 12-2019-1807000403/1001219 на суму 793280,71 грн та звіту про використання замовленої потужності від 30.12.2019. Позивач також стверджував, що відповідачем здійснені оплати рахунків за травень-серпень 2019 року, на підтвердження чого надано виписки по рахунку. 

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 у справі № 917/253/21 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 31.01.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 917/253/21, розгляд касаційної скарги призначено на 21.02.2022; та зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 917/253/21 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 918/450/20.

18.02.2022 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 918/450/20 ухвалено постанову, яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.04.2022.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №   2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні". 

Розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 28.04.2022 № 29.3-02/787 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 917/253/21 у зв`язку з увільненням судді Чумака Ю. Я. від роботи на час виконання ним державних або громадських обов`язків у зв`язку із участю у добровольчому формуванні територіальної громади.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2022 для розгляду справи № 917/253/21 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Берднік І. С., Дроботова Т. Б.

Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 поновлено провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 917/253/21, вирішено здійснити розгляд справи у відкритому судовому засіданні 21.06.2022.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" належить задовольнити частково з огляду на таке.

5.3. Предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги АТ "Укртрансгаз" про стягнення заборгованості за перевищення замовленої потужності на підставі договору за період із вересня до грудня 2019 року, а також нарахованих з цієї суми заборгованості 3% річних, інфляційних втрат та пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання щодо оплати. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати за перевищення замовленої потужності на підставі договору. 

5.4. Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

5.5. Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

5.6. У статті 180 Господарського кодексу України визначено істотні умови господарського договору. 

Так, відповідно до частин 1, 3 і 4 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджених сторонами, так і тих, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

5.7. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України).

5.8. Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497. 

5.9. За змістом частин 1 і 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

5.10. Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин вересень 2019 року) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем / газовидобувним підприємством / виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

5.11. Згідно з пунктом 7.1, 7.3 Типового договору вартість послуг розраховується, зокрема, розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору.

Визначення вартості та порядку розрахунків за договірну потужність, а також формула розрахунку вартості за перевищення замовником замовленої потужності передбачені у розділі 8 Типового договору. 

5.12. Кодекс ГТС (тут і далі застосовується в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин вересень 2019 року) є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

5.13. Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

5.14. Суди встановили, що відповідно до пунктів 6.1, 6.2 договору позивач забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або у точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу ГТС. 

Розділом 8 договору, розділом ІХ Кодексу ГТС визначено порядок та формули визначення вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця. Крім того, пунктом 8.4 договору встановлено умову про додаткову плату у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей по точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця та порядок її розрахунку. При цьому визначено, що підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звітах про використання договірної потужності, які надаються замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містять розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. 

Обсяг послуг, що надаються відповідно до цього договору (з урахуванням додаткової угоди № 3 від 29.07.2019 до договору), визначається додатком   1 (розподіл потужності) та/або додатком 2 (розподіл потужності з обмеженнями) до договору, які згідно з пунктом 2.7 договору (з урахуванням додаткової угоди № 3 від 29.07.2019 до договору) є його невід`ємною частиною за умов, наведених у договорі. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Апеляційним господарським судом встановлено, що додатки 1,  2, 3 до договору сторонами не укладалися.

5.15. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено фактичного обсягу перевищення договірної (замовленої) потужності та замовленої договірної потужності відповідачем,   а тому договір є неукладеним в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величина договірної потужності), а не в цілому.

5.16. Касаційну скаргу з посиланням на положення пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема положень статей 179, 180 Господарського кодексу України, статей 203, 204, 638, 642 Цивільного кодексу України. Скаржник зазначає про необхідність відступити від висновків щодо застосування положень статей 179, 180 Господарського кодексу України, статей 203, 204, 638, 642 Цивільного кодексу України, викладених у постанові Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 916/2093/19. Крім того, АТ "Укртрансгаз" вважає, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином докази, які наявні у матеріалах справи, зокрема, рахунки за перевищення замовленої (договірної потужності), звіти про використання замовленої потужності замовником, акти наданих послуг за спірний період, акт НКРЕКП № 194 від 07.04.2021 планової перевірки дотримання АТ "Полтавагаз" вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу за період з 01.01.2019 до 31.12.2020. 

5.17. Зокрема, одним із доводів касаційної скарги є необхідність відступлення від висновків щодо застосування положень статей 179, 180 Господарського кодексу України, статей 203, 204, 638, 642 Цивільного кодексу України, викладених у постанові Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 916/2093/19. Водночас касаційне провадження у цій справі, що розглядається, було зупинено до розгляду касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" у справі № 918/450/20, оскільки в основу оскаржуваних судових рішень у справі № 918/450/20 у частині визнання Договору неукладеним було покладено висновки Верховного Суду щодо застосування статей 179, 180 Господарського кодексу України, статті 638 Цивільного кодексу України, викладені у постанові від 25.06.2019 у справі №916/2090/16 (відсутність узгодження сторонами істотних умов договору через непідписання обов`язкових додатків до нього). Тому колегія суддів на підставі частини 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про необхідність врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20, що ухвалена після подання касаційної скарги.

5.18. Верховний Суд у постанові від 18.02.2022 у справі № 918/450/20  зазначив, що відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а отже й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18.

5.19. Проте у справі № 917/253/21, яка розглядається, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки обставинам щодо виконання сторонами умов договору. Так, суд не звернув увагу на встановлені судом першої інстанції обставини фактичного виконання відповідачем договору, у тому числі шляхом підписанням актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності за спірний період, здійснення відповідачем оплат послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності за травень - серпень 2019 року). 

5.20. Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС (тут і далі у редакції на момент виникнення спірних правовідносин - вересень 2019 року) величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму веб-сайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

5.21. Пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС передбачено, якщо замовник послуг з транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу. 

5.22. Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи вживає всіх необхідних заходів для забезпечення надання максимального обсягу потужності в точках входу/виходу для потреб замовників послуг транспортування.

5.23. За змістом пункту 2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

5.24. Згідно з пунктом 8.4 договору, як установили суди, підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу . 

5.25. Отже, відповідно до Кодексу ГТС та умов договору, сторони визначили, що за перевищення потужності відповідно до договору транспортування стягується додаткова плата, а підставою для такої оплати є звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, та рахунок на оплату. 

5.26. З огляду на наведене для правильного вирішення цього спору, за відсутності узгодженої позиції сторін щодо стягнення додаткової плати за перевищення розміру договірних потужностей, суду апеляційної інстанції належало встановити обставини, пов`язані з наданням цих послуг, дослідити складені сторонами на виконання відповідних умов договору акти наданих послуг за спірний період, звіти про використання замовленої потужності замовником, рахунки за перевищення замовленої потужності, акт НКРЕКП № 194 від 07.04.2021 планової перевірки дотримання АТ "Полтавагаз" вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу за період з 01.01.2019 до 31.12.2020. 

5.27. Проте суд апеляційної інстанції всупереч вимогам статей 73-80, 86, 236-238, 269 Господарського процесуального кодексу України не надав оцінку наявним у матеріалах справи доказам, зокрема актам наданих послуг, які підписані позивачем та відповідачем, про отримання послуг перевищення замовленої потужності у спірні періоди (т. 1 а. с. 33 -36).  

5.28. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідив усі зібрані у справі докази та не надав їм належної оцінки, а також враховуючи передбачені частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, оскаржувану постанову, прийняту за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, належить скасувати, а справу - направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5.29.   З огляду на зазначену неповноту встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що на цій стадії судового провадження решта доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не розглядаються.  

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Оскаржуване судове рішення наведеним вимогам не відповідає.

6.2. Згідно із частинами 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

6.3. Ураховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального і процесуального права та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, ухвалену у справі постанову слід скасувати із направленням справи на новий розгляд до апеляційного господарського суду, а касаційну скаргу задовольнити частково. 

6.4. Під час нового розгляду справи апеляційному господарському суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі №   917/253/21 скасувати, справу № 917/253/21 передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          І. С. Берднік  
                                                                                                                                
                                                                                                                 Т. Б. Дроботова