УХВАЛА

09 червня 2022 року 
м. Київ
справа №160/11685/19
адміністративні провадження № К/9901/19905/21, № К/9901/19417/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 160/11685/19
за позовом  Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі - Управління ДАБК) до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційними  скаргами ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020, ухвалене у складі головуючого судді Кучми К.С.
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Щербака А.А., суддів Баранник Н.П.,     Малиш Н.І., 
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 18.11.2019 Управління ДБК звернулось до суду з позовом, у якому просить зобов`язати ОСОБА_1 виконати вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, а саме: усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій», привести об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог чинного законодавства.
Невиконання ОСОБА_1 вимог наведеного вище припису стало підставою для звернення Управління ДБК до суду з цим позовом 
2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 16.12.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021, задовольнив позовні вимоги.
3. 25.05.2021 та 27.05.2021 ОСОБА_1  звернувся до  Верховного Суду з касаційними скаргами, у яких, посилаючи на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.   
4. Верховний Суд ухвалами від 31.05.2021 та від 09.06.2021  відкрив касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами з підстави, визначеної  пунктом      1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи першою ухвалою.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. У справі, яка розглядається суди встановили, що на підставі наказу Управління ДАБК від 26.06.2019 № 324п та звернення ОСОБА_4 від 28.05.2019, головному спеціалісту-інспектору Управління ДАБК Харченко М.М. було видано направлення від 26.06.2019 №0263 на проведення позапланового заходу з проведення державного архітектурно-будівельного контролю об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
03.07.2019 головним спеціалістом-інспектором Управління ДАБК проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 на об`єкті будівництва, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами перевірки виявлено порушення ОСОБА_1  пункту 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», пункту 15.2.2 ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій», пункту 6.1.20, пунктів 10.29.,  10.30* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», пункту 14.9.1 ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій».
Виявлені порушення зафіксовано в акті перевірки № 0000000062 та протоколі про адміністративне правопорушення від 03.07.2019, на підставі яких видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, який безпосередньо містив вимогу щодо усунення виявлених перевіркою порушень та приведення об`єкту у відповідність до вимог чинного законодавства у строк до 07.08.2019.
14.08.2019 головним спеціалістом-інспектором Управління ДАБК проведено позапланову перевірку виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, за результатом якої складено акт №0000000086, яким встановлено, що ОСОБА_1  за адресою: АДРЕСА_1 , не виконано вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019.
У зв`язку із чим видано новий припис про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.08.2019, яким відповідачу повторно висунуто вимогу до 16.09.2019 виконати вимоги припису від 03.07.2019, а саме - привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом перебудови будівлі. Також складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням якого 30.08.2019 постановою №32/А ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні цього адміністративного  правопорушення та накладено штраф у розмірі 6  800, 00 грн.
Підставою звернення до суду з цим  позовом стало невиконання відповідачем припису.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
6. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком  якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі, а саме: до 07.08.2019 усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій», привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, є підстави для  зобов`язання відповідача виконати вимоги зазначеного  припису.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
7. Касаційні скарги відповідача мотивовані, зокрема тим, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14, та постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, від 23.01.2018 у справі №804/12558/14, від 21.05.2020 у справі №208/6557/16-а, від 26.02.2020 у справі №826/7847/17, від 24.12.2019 у справі №822/716/16, від 14.11.2019 у справі №822/680/16, від 31.10.2019 у справі №822/681/16, від 09.12.2019 у справі №822/836/16, від 15.01.2020 у справі №818/1617/16, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а, від 30.07.2020 у справі №826/7891/17, від 27.02.2019 у справі №210/3059/17, від 17.07.2019 у справі №822/714/16, від 26.06.2018 у справі №826/20445/16, від 22.01.2019 у справі №826/17907/17, від 31.07.2019 у справі №813/3354/18, від 28.02.2020 у справі №817/715/16, від 07.09.2018 у справі №824/2473/15-а, від 06.03.2018 у справі №826/7962/16, від 06.06.2018 у справі №П/811/289/16, від 13.06.2018 у справі №815/332/17, від 22.08.2018 у справі №818/1735/17, від 16.05.2018 у справі №522/5487/17.  
8. У відзиві на касаційні  скарги відповідача Управління ДАБК вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваних ОСОБА_1   судових рішень, у зв`язку із чим просить залишити останні без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 - без змін.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, у відповідності до частини першої статті 341 КАС України, виходить з наступного.
10. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
11. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
12. Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.
13. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:
суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;
спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
14. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
15. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
16. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
17. Так у справі  № 21-425а14, на постанову Верховного Суду України від 27.01.2015 у якій та у справах №821/1157/16, №2а-10138/12/2670, №807/242/14, №804/12558/14, на постанови Верховного Суду від 05.02.2019, від 05.02.2019, від 04.02.2019, від 23.01.2018, відповідно, у яких відповідач посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спори виникли з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства.
18. У справах №208/6557/16-а, №826/7847/17, №822/716/16, №822/680/16, №822/681/16, №822/836/16, №818/1617/16, №308/12552/16-а, №210/3059/17, №822/714/16, на постанови Верховного Суду від 21.05.2020, від 26.02.2020, від 24.12.2019, від 14.11.2019, від 31.10.2019, від 09.12.2019, від 15.01.2020, від 30.01.2020, від 27.02.2019, від 17.07.2019 у яких також посилається скаржник у касаційні скарзі  спори виникли у зв`язку із незгодою суб`єктів містобудування щодо яких здійснювався державний архітектурно-будівельний контроль із його результатами, оформленими, зокрема приписами, та з наслідками у формі постанов про накладення  штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
19. У справах №826/7891/17, №826/20445/16, №826/17907/17, №817/715/16 на постанови Верховного Суду від 30.07.2020, від 26.06.2018, від 22.01.2019, від 28.02.2020, відповідно, у яких відповідач посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України спори виникли у зв`язку із скасуванням органом держаного архітектурно-будівельний контролю реєстрацій  декларацій  про початок виконання будівельних робіт, а у справі №813/3354/18, на постанову Верховного Суду від 31.07.2019 у якій  також посилається відповідач, позивачі оспорювали правомірність набуття третіми особами права на початок виконання будівельних робіт.
20. У справах №824/2473/15-а, №818/1735/17, на постанови Верховного Суду від 07.09.2018, від 22.08.2018, відповідно, у яких ОСОБА_1 також посилається  на підтвердження підстави для касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі, з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України спірні правовідносини стосуються  наявності в органів  Державної екологічної інспекції права на звернення до суду з позовом про зобов`язання підконтрольного суб`єкта господарювання допустити до проведення перевірки посадових осіб органу контрою. 
21. У постанові від 06.03.2018 у справі № 826/7962/16 Верховним Судом при вирішенні питання наявності у органів Державної служби з надзвичайних ситуацій права подавати позов про зобов`язання фізичної або юридичної особи вчинити певні дії, зокрема, - забезпечити допуск фахівця органу державної служби з надзвичайних ситуацій до здійснення перевірки стану додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) цивільного захисту, техногенної та пожарної безпеки, справу було направлено на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції
22. У постанові від 06.06.2018 у справі №П/811/289/16 Великою Палатою Верховного Суду вирішувалось питання  наявності у Фонду соціального страхування України права на звернення  до адміністративного суду як суб`єкта владних повноважень для виконання покладених на нього Законом України від 23.09.1999  № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» функцій за вирішенням спору щодо обов`язку страхувальника виплатити капіталізовані платежі на задоволення вимог, що виникли із зобов`язань відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю громадян, застрахованих у цьому Фонді. 
23. У постанові від 13.06.2018 у справі №815/332/17 Верховним Судом вирішувалось питання правового статусу  Одеської  міської ради у спірних правовідносинах, а саме чи діяла вона як суб`єкт владних повноважень чи як особа, права якої порушено  внаслідок реєстрації органом державної архітектурно-будівельної інспекції об`єкта самочинного будівництва  на землях, належних місту.  
24. У справі №522/5487/17 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018, у якій відповідач також посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України вирішувалось питання юрисдикції у спорі за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом приведення до первинного стану житлового будинку. 
25. Натомість, у справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку із  невиконанням відповідачем вимоги припису органу державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, а саме: усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій» шляхом перебудови будівлі.
26. Аналіз зазначених відповідачем постанов Верховного Суду від від 27.01.2015 у справі №21-425а14, та постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, від 23.01.2018 у справі №804/12558/14, від 21.05.2020 у справі №208/6557/16-а, від 26.02.2020 у справі №826/7847/17, від 24.12.2019 у справі №822/716/16, від 14.11.2019 у справі №822/680/16, від 31.10.2019 у справі №822/681/16, від 09.12.2019 у справі №822/836/16, від 15.01.2020 у справі №818/1617/16, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а, від 30.07.2020 у справі №826/7891/17, від 27.02.2019 у справі №210/3059/17, від 17.07.2019 у справі №822/714/16, від 26.06.2018 у справі №826/20445/16, від 22.01.2019 у справі №826/17907/17, від 31.07.2019 у справі №813/3354/18, від 28.02.2020 у справі №817/715/16, від 07.09.2018 у справі №824/2473/15-а, від 06.03.2018 у справі №826/7962/16, від 06.06.2018 у справі №П/811/289/16, від 13.06.2018 у справі №815/332/17, від 22.08.2018 у справі №818/1735/17, від 16.05.2018 у справі №522/5487/17, на які зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах правовідносини у яких є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови  суду апеляційної інстанції,  з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
27. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
28. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.
З огляду на викладене, керуючись статтями 343, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, 
УХВАЛИВ:
Закрити касаційні провадження за касаційними скаргами   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №160/11685/19 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити певні дії, що були відкриті  з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду