ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/264/22	Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М. 	
Провадження № 33/817/225/22 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 172-7 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 , прокурора Дедюх Т.Я.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2022 року,- 
в с т а н о в и л а:
Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) в дохід держави та стягнуто 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн. судового збору. 
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , будучи депутатом Бережанської міської ради Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Законом), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив колегіальний орган під час засідання сесії ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед чи під час прийняття рішення № 424 «Про надання згоди на реорганізацію бібліотечних закладів Бережанської міської ради», зокрема, щодо реорганізації Бережанської централізованої бібліотечної системи шляхом приєднання до комунального закладу «Бережанська міська бібліотека імені Богдана Лепкого», де останній працює в.о. директора та виключення Бережанської централізованої бібліотечної системи з базової мережі закладів культури місцевого рівня, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Бережанського районного суду від 07.04.2022 року відносно нього скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вважає висновки суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на чинному законодавстві України про адміністративні правопорушення та запобігання корупції.
Зазначає, що висновки, які суд отримав в результаті розгляду даної адміністративної справи, не підтверджують наявність в його діях приватного інтересу при голосуванні 13.10.2021 року по проекту рішення № 419 варіант №1, що суперечить службовим чи представницьким повноваженням. 
Вважає, що суд не дослідив всі обставини справи, тому прийшов до помилкових висновків, які лягли в основу винесення постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що у деяких тезах складеного протоколу про адміністративне правопорушення зазначається про те, що він є директором комунального закладу і те, що він є виконуючим обов`язки директора комунального закладу «Бережанська міська бібліотека імені Богдана Лепкого”, тобто особою, яка виконує функції відсутнього працівника, в даному випадку директора комунального закладу та користується всіма його правами та зобов`язаннями, на підставі наказу начальника відділу культури, туризму та релігій Бережанської міської ради № 113-к від 08.11.2016 року.
Вказує, що виконання ним обов`язків директора комунального закладу не є тотожним поняттю «директор комунального закладу», оскільки засновник-Бережанська міська рада спільно з органом управління - відділом культури, туризму та релігій Бережанської міської ради, в будь-який момент можуть оголосити конкурс на посаду директора комунального закладу та, відповідно, укласти з переможцем конкурсу контракт на певний термін, як це вимагає ст.21 Закону України «Про культуру». 
Наголошує на тому, що підтримання депутатами міської ради проекту рішення про реорганізацію Бережанської централізованої бібліотечної системи шляхом приєднання до комунального закладу «Бережанська міська бібліотека імені Богдана Лепкого» не гарантує йому можливість зайняття цієї посади на беззаперечних умовах без конкурсного відбору.
Звертає увагу на те, що із зазначених варіантів проекту рішення № 419 лише варіант №2 гарантував директору Бережанської централізованої бібліотечної системи залишення на посаді, а інші передбачали, в подальшому, оголошення конкурсу.
Вважає, що суд у своїх висновках не зміг належно встановити та сформулювати суть «приватного інтересу», який суперечить службовим чи представницьким повноваженням.
Посилається на те, що його позиція при голосуванні виходила виключно із мотивів належного здійснення депутатських повноважень та необхідності проведення оптимізації бібліотечних закладів, які в такій кількості є значним навантаженням на міський бюджет.
Вказує, що у висновках суду зазначені посилання на те, що він самостійно запропонував депутатам свій проект рішення і тим самим переслідував приватний інтерес, проте дані факти не відповідають дійсності та підтверджують не належне дослідження суддею матеріалів справи. 
Звертає увагу, що у своєму запереченні він зазначав, цитує: «Відділом культури, туризму та релігій Бережанської міської ради 30.06.2022 року за №99/01-11.2 на адресу міської ради подано лист «Щодо оптимізації мережі бібліотек Бережанської міської територіальної громади».
Наголошує на тому, що в переліку додатків до даного листа зазначено проект в.о. директора КЗ «Бережанська міська бібліотека імені Богдана Лепкого» ОСОБА_1 та проект директора Бережанської ЦБС ОСОБА_2 .
Стверджує, що даний лист відділом підготовлено та подано на виконання вимог протоколу засідання постійної комісії з питань бюджету та фінансів Бережанської міської ради від 19.05.2021 року № 12.
Вказує, що прийняття рішення сесією Бережанської міської ради №424 від 13.10.2021 року не призвело до настання певних юридичних наслідків, не породило виникнення у нього певних благ чи задоволення приватних інтересів, та він може бути і не запущеним при отриманні відмови в погодженні такої реорганізації зі сторони центрального органу виконавчої влади.
Вважає, що всі наведені ним доводи та посилання не взяті до уваги судом першої інстанції та не враховані при винесені судового рішення у справі про притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП. Окрім того, вважає, що судом допущені процесуальні порушення під час розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, вважає постанову суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею суду першої інстанції дотримано повністю.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 10 листопада 2016 року по час розгляду справи про адміністративне правопорушення є в.о. директора комунального закладу «Бережанська міська бібліотека імені Богдана Лепкого» та з 25 листопада 2020 року по час розгляду справи про адміністративне правопорушення - є депутатом Бережанської міської ради Тернопільської області 8-го скликання. 13 жовтня 2021 року на ХІІІ сесії Бережанської міської ради ОСОБА_1 проголосував “за” рішення Бережанської міської ради №424 “Про надання згоди на реорганізацію бібліотечних закладів Бережанської міської ради”.
Як вбачається зі статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів – це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 2, 3 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". При цьому, у даній статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
За змістом статті 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов`язків, тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. При цьому, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.
Згідно зі статтею 14 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.
Диспозиція статті 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність спеціального суб`єкта адміністративних правовідносин у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. При цьому, враховано п. 2 примітки даного Закону, у якій зазначено, що в цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. 
Визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" має значення для правильного застосування положень ст. 14 Закону щодо урегулювання конфлікту інтересів.
Зміст цього поняття визначають такі дві обов`язкові ознаки:
1) конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями;
2) наявність такої суперечності може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
Як вбачається з матеріалів та оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 як депутат Бережанської міської ради Тернопільської області 8-го скликання не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед чи під час прийняття Бережанською міською радою рішення № 424 «Про надання згоди на реорганізацію бібліотечних закладів Бережанської міської ради», зокрема, щодо реорганізації Бережанської централізованої бібліотечної системи шляхом приєднання до комунального закладу «Бережанська міська бібліотека імені Богдана Лепкого», де він працює в.о. директора та виключення Бережанської централізованої бібліотечної системи з базової мережі закладів культури місцевого рівня, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП. 
Висновок суду про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.
Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП надав правильну оцінку, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Під час розгляду справи місцевим судом було вжито належних заходів для встановлення фактичних обставин порушення ОСОБА_1 вимог Закону України "Про запобігання корупції" в значенні запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Заперечуючи в суді першої інстанції вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно є депутатом Бережанської міської ради та проголосував за варіант реорганізації, який є найбільш корисним для громади з точки зору економії коштів міського бюджету, оптимізації робочих місць, окрім того зазначив, що головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 , в обов`язки якої входить робити експертну оцінку всім проєктам рішень міської ради, не виявила, що у нього при голосуванні може виникнути конфлікт інтересів.
Судом були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо його посилання на відсутність експертної оцінки проєкту вказаного рішення головного спеціаліста ОСОБА_3 та встановлено, що остання повідомила службовою запискою 11.10.2021 року Бережанську міську раду, що при поіменному голосуванні рішення «Про надання згоди на реорганізацію бібліотечних закладів Бережанської міської ради» у депутата міської ради ОСОБА_1 може виникати реальний конфлікт інтересів, оскільки рішення стосується реорганізації закладу, в якому він працює в.о. директора.
Суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 проголосував за рішення, відповідно до якого він залишається в.о. директора закладу, тобто є зацікавленим у збереженні робочого місця, заробітної плати, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення, під час виконання ним повноважень депутата Бережанської міської ради.
За таких обставин, суд належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, в тому числі щодо процесуальних порушень, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Враховуючи вищевикладене, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджується наявними у справі доказами і підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження, як про це просить апелянт, немає. 
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», -
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2022 року щодо нього - без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя