П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/11890/21	

Категорія: 106000000          Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 17.02.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           - Бітова А.І.
суддів                     - Лук`янчук О.В.
- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1, військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі -в/ч) НОМЕР_1 про:
-          визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі ОСОБА_1 , за період 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року;
-          зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 11 липня 2018 року №425 звільнений з військової служби у запас (за станом здоров`я) та наказом Командування ВМС ЗСУ (по стройовій частині) від 02 серпня 2018 року №147 (в/ч НОМЕР_1) - виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗСУ, знятий з усіх видів забезпечення, у тому числі, з грошового забезпечення при в/ч НОМЕР_2, де йому нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення до дня звільнення з військової служби. 
Крім того, позивач вказував, що на день звільнення з військової служби він не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме йому не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 рік.
Також на думку позивача йому необхідно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року з розрахунку базового місяця - січень 2008 року.
Позивач вважаючи дії відповідача протиправними, такими, що порушують його права та вимоги Закону України №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII), Закону України №1282-ХІІ та Закону України 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), згідно з якими грошове забезпечення підлягає індексації, просив задовольнити позов. 
03 серпня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив від  на позов, клопотання про закриття провадження у частині позовних вимог, залучення другого співвідповідача. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позивачу ОСОБА_1 наданий строк для наведення своїх доводів, міркувань, заперечень щодо поданих відповідачем клопотань. Зупинено провадження по справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі №420/11890/21 у якості другого відповідача в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ). Вирішено розгляд адміністративної справи №420/11890/21 здійснити спочатку.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року поновлено провадження у справі, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року; зобов`язання нарахувати та виплатити в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року. Роз`яснено позивачу, що наведені у позові спірні питання щодо виконання рішення суду вирішуються у порядку встановленому розділом IV КАС України. Відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі в іншій частині позовних вимог, вирішено продовжити розгляд справи.
Таким чином, предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги позивача до в/ч НОМЕР_1, в/ч НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі ОСОБА_1 , за період 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2014 року по 31 грудня 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року.
Відповідач, в/ч НОМЕР_1, позов не визнав, вказуючи, що відповідно до п.7 роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/1/2 (далі - Роз`яснення), у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (зі змінами), індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення, що також має своє підтвердження у роз`ясненнях Мінсоцполітики щодо відсутності механізму нарахування та виплати індексації за попередні періоди, а саме: роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08 серпня 2017 року №78/0/66-17; роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 16 липня 2015 року №10685/0/14 - 15/10 (на вих. №248/3/9/3/202 від 08 липня 2015 року).
Також представник відповідача вказав у відзиві на неможливість застосування базового місяця "січень" 2008 року для розрахунку індексації, зазначивши, що постановою Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова №1013) були внесені значні зміни у Порядок від 17 липня 2003 року №1078, у зв`язку з чим з 01 грудня 2015 року вступили в дію нові правила індексації заробітної плати.
Також згідно Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було підвищено поріг індексації грошових доходів населення з 101% до 103%.
До грудня 2015 року при обчисленні індексу споживчих цін для індексації заробітної плати працівників відповідно до п.5 Порядку використовувався такий термін як "базовий місяць". Базовий місяць визначався для кожного працівника окремо.
Після 01 грудня 2015 року, замість терміну "базовий місяць" у Порядку став використовуватись термін "місяць підвищення тарифних ставок (окладів)".
Підвищення тарифних ставок (окладів) - не в сенсі підвищення тарифної ставки (окладу) працівнику індивідуально у зв`язку з: призначенням його на більш високу за оплатою посаду; підвищенням його кваліфікаційної категорії, педагогічного звання, педагогічного навантаження тощо, а в сенсі підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати передбачено здійснювати з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифних ставок (окладів) за посадами, які займають працівники.
Відповідач, в/ч НОМЕР_2, надано відзив на позов, в якому представник в/ч наполягав на тому, що в/ч НОМЕР_2 не є належним відповідачем. На думку представника перебування в/ч НОМЕР_1 на фінансовому забезпеченні в/ч НОМЕР_2 не є достатнім обґрунтуванням для визнання протиправною діяльності останньої. 
В/ч НОМЕР_2 зазначив, що в/ч НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні в/ч НОМЕР_2 з 01 січня 2015 року, а тому у період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року між сторонами не було спірних правовідносин. За період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2016 року позивачу виплачувалась індексація належним чином, що підтверджується інформацією №771 від 28 грудня 2021 року.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1, в/ч НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01 січня 2014 року до 31 грудня 2015 року з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01 січня 2014 року до 31 грудня 2015 року з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до п.5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих ціну місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Зважаючи на вищевикладене, оскільки у період проходження служби в Збройних Силах України підвищення посадового окладу за посадою відбулось у січні 2008 року та березні 2018 року, тому обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись наростаючим підсумком за період з 01 січня 2008 року, та відповідно з 01 березня 2018 року.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 військову службу проходив у Командуванні ВМС ЗС України на посаді начальника воєнно-наукового відділу.
Наказом Міністра оборони України №425 від 11 липня 2018 року позивача звільнено у запас за п."б" (за станом здоров`я) згідно п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом Командування ВМС ЗС України (по стройовій частині) №147 від 02 серпня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п."б" (за станом здоров`я) згідно п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно вищезазначеного наказу №147 позивача з 02 серпня 2018 року виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято з усіх видів забезпечення.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період його служби з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі №420/5685/18 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2018 року та зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2018 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі №420/5685/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2018 року та зобов`язано, за вказаний період, її нарахувати та виплатити.
Додатковим рішенням від 23 квітня 2019 року, суд відмовив позивачу у задоволені позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у визначеній позивачем сумі - 32 092,58 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року - змінено шляхом викладення абз.абз.2 та 3 його резолютивної частини у редакції: "Визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно". В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.
На виконання рішення суду ОСОБА_1 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. 
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що до 01 грудня 2015 року будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації.
Таким чином, суд першої інстанції зазначив, що базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівника.
Суд першої інстанції вказав, що лише з 01 грудня 2015 року на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів).
Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини стосуються нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення періоду 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року, тобто до внесення змін у Порядок №1078.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ч.1 ст. 2, ч.ч.1, 2, 4 ст. 4, ч.2 ст. 5, ч.1 ст. 9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Згідно ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 ч.3 ст. 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).
Відповідно ч.1 ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101%) .
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.ч.2, 4 ст. 4 Закону №1282-XII).
Частиною 2 ст. 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ч.1 ст. 9 Закону №1282-XII).
Відповідно ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно п.11 Порядку №1078 (в редакції до 01 грудня 2015 року), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно п.5 Порядку №1078 (в редакції до 01 грудня 2015 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Тобто, індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.
При цьому, колегія суддів наголошує, що важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий "базовий" місяць), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого "порогу"), визначеного законом.
Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує:
-          101 відсоток за період до 01 січня 2016 року (ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII в редакції, що діяла до 01 січня 2016 року);
-          103 відсотки за період після 01 січня 2016 року (ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності 01 січня 2016 року).
Відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції, що діяла до 01 грудня 2015 року), "базовим" місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій:
(1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або
(2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається "базовим" при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем "базового" місяця для здійснення нарахування позивачу індексації грошового забезпечення.
Відповідно до норм Порядку №1078 (в редакції, що діяла до грудня 2015 року), "базовим" місяцем вважався місяць, в якому відбулося, зокрема, зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок будь-яких постійних складових зарплати чи грошового забезпечення).
Тобто, будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації.
З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у відповідності до Порядку №1078 в редакції діючій у період з 01 січня 2014 року до 31 грудня 2015 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 05 липня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.