Ухвала                                                  
 
07 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 462/3689/16-ц
провадження № 61-19174св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - Львівська міська рада, 
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи: Приватне підприємство «Торговий Дім «Галпідшипник», приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П., Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Шрифт»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року у складі судді Кирилюк А. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року Львівська міська рада звернулась з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне підприємство «Торговий Дім «Галпідшипник» (далі - ПП «Торговий Дім «Галпідшипник»), приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П., Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» (далі - ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Шрифт» (далі - ТОВ «Шрифт»), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позов мотивований тим, що на підставі рішення Львівської міської ради народних депутатів від 29 серпня 1996 року № 450 між Львівською міською радою та ПП «Торговий дім «Галпідшипник» укладений договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) загальною площею 0,5000 га на АДРЕСА_2 для будівництва промислового підприємства ІV-V класу терміном до 29 серпня 2046 року. Рішень про вилучення з користування ПП «Торговий дім «Галпідшипник» земельної ділянки площею 0,5000 га на вул. на АДРЕСА_2 та передачі іншим фізичним/юридичним особам у власність чи користування Львівською міською радою не приймалось. Разом з тим, з листа ПП «Торговий Дім «Галпідшипник» від 29 лютого 2016 року позивачу стало відомо, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 у м. Львові площею 0,7830 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року, якою визнано мирову угоду між сторонами у справі № 465/3750/15-ц за позовом ПП «Виробничо - комерційна фірма «Купол ЛВ» до ОСОБА_2 , ТОВ «Шрифт» про стягнення заборгованості за договором позики та поруки. Відповідно до умов мирової угоди сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Шрифт» за договорами позики і поруки шляхом передачі ПП «Виробничо - комерційна фірма «Купол ЛВ» земельної ділянки площею 0,7830 га на АДРЕСА_1 , яка належала ТОВ «Шрифт» на підставі державного акту на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року № ЛВ052773. Вважає, що в результаті укладення мирової угоди та затвердження її Франківським районним судом м. Львова між ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» та ТОВ «Шрифт», земельна ділянка по АДРЕСА_1, незаконно вибула з володіння Львівської міської ради - територіальної громади м. Львова, та права постійного користування ПП «Торговий дім «Галпідшипник». Позивач просила: визнати недійсним договір купівлі - продажу серії та номеру 755, який виданий 26 лютого 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О. П. в частині передачі земельної ділянки площею 0,783 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер : 4610136300:05:011:0024; витребувати у ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради земельну ділянку площею 0,783 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер:4610136300:05:011:0024.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, позов Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ПП «Торговий Дім «Галпідшипник», приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П., ПП «Виробничо - комерційна фірма «Купол ЛВ», ТОВ «Шрифт» про визнання договору купівлі - продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння - задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради земельну ділянку площею 0,783 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер:4610136300:05:011:0024.
В іншій частині позову - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради частину сплаченого судового збору в сумі 1,378 грн.
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Залізничного районного суду м. Львова та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю.
Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статті 388 ЦК України, без урахування висновків щодо застосування статті 388 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N2 183/1617/16, Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15, Верховного Суду України від 21 грудня 2016 у справі № 6-2233цс16. Зазначає, що у 2016 році ним було набуто право власності на земельну ділянку площею 0,783 га по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 755 від 26 лютого 2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П., а тому він є добросовісним набувачем права власності на вказану земельну ділянку. Посилаючись на статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ОСОБА_1 зазначив, що позбавлення його права власності на земельну ділянку, буде мати ознаки непропорційного втручання держави у право власності особи, оскільки він набув права власності на підставі оплатного договору купівлі - продажу.
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі. В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 вересня 2018 року у справі № 914/2045/17, від 21 серпня 2018 року у справі № 911/3681/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 та у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).
У січні 2022 року ПП «Торговий Дім «Галпідшипник» подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1  без задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 рокузалишити без змін.
У січні 2022 року Львівська міська рада подала відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.
16 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 461/12525/15-ц передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Обґрунтував ухвалу необхідністю відступлення від правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду України: від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16 та від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар, дійшов висновку про те, що задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у добросовісного набувача на користь міської ради призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Крім того, у справі є виключна правова проблема щодо необхідності чіткого визначення балансу захисту прав попереднього власника і нинішнього власника майна з метою належного захисту права власності.
Велика Палата Верхового Суду ухвалою від 02 березня 2021 року прийняла та призначила до розгляду справу№ 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20).
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 461/12525/15-ц.
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.
Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі№ 462/3689/16-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             І. О. Дундар
 
Н. О. Антоненко
 
М. М. Русинчук