Ухвала
 
11 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 522/14375/20
провадження №61-449св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня                     2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, та за позовом третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики фіктивним,
     ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
У вересні 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про вступ у справу у якості третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики фіктивним.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня                        2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Позов третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3 та                         ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір позики                            від 14 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та                                    ОСОБА_2 .
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду  касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, та за позовом третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору позики фіктивним призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
  О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара