ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/11327/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1     
до Кетрисанівської сільської ради       
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1      звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення дев`ятої сесії восьмого скликання «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 31 серпня 2021 року № 1967; зобов`язати Кетрисанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,6523 га за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Кетрисанівська сільська рада (бувший Бобринецький район, Федіївська сільська рада). 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 31 серпня 2021 року № 1967. Зобов`язано Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2021  про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею  1,6253 га, для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером 3520887600:02:000:0099, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кетрисанівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням тридцять сьомої сесії сьомого скликання Федіївської сільської ради Кіровоградської області від 25.06.2020 № 368 ОСОБА_1   надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянської о господарства (КВЦГІЗ 01.03) орієнтовною площею до 2.0000 га (ріллі), за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Федіївська сільська рада.
ОСОБА_1 було замовлено відповідний проект, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3520887600:02:000:0099.
З метою затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 звернулася до Кетрисанівської сільської ради.
Рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради від 31 серпня 2021 року № 1967 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки відповідно до матеріалів інвентаризації земель сільськогосподарського призначення земельна ділянка, що відводиться, має вид угідь пасовище, але кадастровий план проекту землеустрою відображає інформацію щодо виду угідь земельної ділянки після її відведення і не містить інформації щодо виду угідь до відведення, що не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а також рішення Федіївської сільської ради від 25.06.2020 № 368 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» не містить дозволу на зміну угідь. 
Назване рішення є предметом оскарження в даній адміністративній справі. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Згідно з частиною 7 зазначеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Апелянтом не заперечується, що позивач отримала у встановленому законом порядку дозвіл на розробку проекту землеустрою.
Статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому  статтею 186-1  цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом – після отримання позитивного  висновку  такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується:
у паперовій формі – підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою;
в електронній формі – електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.
Статтею 30 названого Закону визначено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому  Земельним кодексом України, цим Законом.
Статтею 186-1 ЗК України передбачено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.  
Частиною 1 статті встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Частинами 4-6 вказаної статті Земельного кодексу України визначено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, – завірені ним копії проекту.
Органи, зазначені в частинах першій-третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
З аналізу наведеної статті суд доходить висновку, що інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою норми  Земельного кодексу України  не містять.
Суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач, відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки, посилається нате,  що  відповідно до матеріалів інвентаризації земель сільськогосподарського призначення земельна ділянка, що відводиться, має вид угідь пасовище, але кадастровий план проекту землеустрою відображає інформацію щодо виду угідь земельної ділянки після її відведення і не містить інформації щодо виду угідь до відведення, що не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а також рішення Федіївської сільської ради від 25.06.2020 № 368 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» не містить дозволу на зміну угідь.
В свою чергу суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено вимоги до кадастрового плану земельної ділянки і зі змісту вказаної норми не вбачається, що останній має містити інформацію щодо виду земель до та після їх відведення.
Також не зрозумілим є посилання відповідача на ту обставину, що рішення Федіївської сільської ради від 25.06.2020 № 368 не містить дозволу на зміну угідь, адже вказаним рішенням виключно вирішувалося питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Інші законні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою відповідачем не наведені.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та протиправним, адже відповідач зобов`язаний навести конкретні підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви його прийняття, а не обмежуватися загальними нормами чинного земельного законодавства.
Доводи апелянта про вільний розсуд власником земель комунальної власності щодо їх розпорядження не спростовує вищенаведений висновок суду першої інстанції, адже суд не вирішував питання щодо передачі позивачеві права власності на спірну земельну ділянку, а лише констатував, що оскаржуване рішення прийнято без належного обґрунтування. 
Суд апеляційної інстанції додатково зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень має відповідати критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в іншому випадку таке рішення не може вважатися правомірним.
Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року в адміністративній справі № 340/11327/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 27 червня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 27 червня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров