Ухвала
08 червня 2022 року
м. Київ
справа № 536/292/16
провадження № 51-5951 зно 18      
                                                                                    
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 
про перегляд за нововиявленими обставинами кримінального провадження щодо нього,
встановила:
Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_2  засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_2 зараховано строк попереднього ув`язнення з 26 грудня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 02 серпня 2018 року залишив вирок без змін.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року вказані вище судові рішення щодо ОСОБА_2 залишені без зміни.
 
До Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд 
за нововиявленими обставинами кримінального провадження щодо нього.
В заяві засуджений порушує питання відкриття кримінального провадження 
та витребування кримінальних справ з Кременчуцького районного суду Полтавської області й Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. В обґрунтування посилається на упереджене ставлення до нього правоохоронних органів Полтавської області та судів усіх інстанцій, а також постановлення судового рішення незаконним складом суду. 
Частиною 2 ст. 459 КПК передбачено, що нововиявленими обставинами 
є: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку 
чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду 
на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку 
чи ухвали, що належить переглянути.
Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній                                не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК. 
Натомість засуджений посилається на обставини, що відноситься до підстав для перегляду судових рішень в порядку апеляційної та касаційної процедури.
Також згідно з ч. 2 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення 
за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого 
за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду 
та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування 
з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. 
При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями 
суду відповідної інстанції. За результатами перегляду судового рішення 
за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції.
Проте, в порушення пунктів 3, 4, 5, 6 ст. 462 КПК засуджений не зазначив, 
яке судове рішення він просить переглянути за нововиявленими обставинами 
та не додає його копію, не вказав на обставини, що могли вплинути на це судове рішення, не навів обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та не сформулював вимоги до суду касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 467 КПК.
Також суд касаційної інстанції звертає увагу, що з огляду на положення ч. 1 
ст. 463 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими 
або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Частиною 3 ст. 464 КПК передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК. Тобто суддя, встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог, передбачених ст. 462 КПК, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала заяву.
Таким чином, засуджений  ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду 
із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами 
без додержання вимог, передбачених ст. 462 КПК, тому її слід залишити без руху 
і встановити строк для усунення недоліків.
Крім того, засуджений ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду 
з проханням про призначення йому захисника. Однак, такими повноваженнями Верховний Суд наділений тільки на стадії касаційного розгляду справи, 
а не до стадії відкриття касаційного провадження.
Водночас, враховуючи невідповідність касаційної скарги засудженого вимогам 
ст. 427 КПК, суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі – КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто 
чи за дорученням юридичної особи. 
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI 
«Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу відповідно до цього Закону та інших законів України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, – на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону (в тому числі захист 
і складення документів процесуального характеру). 
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5).
Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили 
і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.
Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 464 КПК, суддя 
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами кримінального провадження щодо нього залишити без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухали заяву буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                      ОСОБА_1