Ухвала                                                 
29 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 461/5209/19
провадження № 61-5782св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д., 
розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 -адвоката 
Манька Тараса Орестовича на постанову Львівського апеляційного суду 
від 01 листопада 2021 року, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , 
в якому просив суд: скасувати запис, зроблений державним реєстратором Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко М.О. № 15400167 від 11 липня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати пл. 19,1 кв. м та кухні, господарське приміщення площею 6,8 кв. м, комори на горищі площею 146,3 кв. м та 
77,6 кв. м; визнати недійсним договір дарування від 24 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу              Дякович М.М. за реєстровим № 276.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду 
від 01 листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке підписане представником 
ОСОБА_5 , про закриття касаційного провадження відмовлено.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування та скасування запису про державну реєстрацію права власності задоволено повністю.
Скасовано запис № 15400167 від 11 липня 2016 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати пл. 19,1 кв. м та кухні, господарське приміщення площею 6,8 кв. м, комори на горищі площею 
146,3 кв. м та 77,6 кв. м.
Визнано недійсним договір дарування квартири від 24 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 
Дякович М. М. за реєстровим № 276.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 603,30 грн судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 6 603,30 грн судових витрат.
 
Додатковою постановою Верховного Суду від 12 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи 
у суді апеляційної та касаційної інстанції.
Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 11 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи 
у суді апеляційної та касаційної інстанції.
У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
23 червня 2022 року представник ОСОБА_4 - адвокат 
Манько Т. О. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду 
від 01 листопада 2021 року (надійшла до суду 28 червня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив змінити мотивувальну частину постанови Львівського апеляційного суду 
від 01 листопада 2021 року та скасувати постанову Верховного Суду                 від 06 квітня 2022 року.
Згідно протоколу розподілу від 28 червня 2022 року справа передана 
в провадження колегії суддів Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 30 червня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Манька Т. О. залишено без руху. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за зазначеною касаційною скаргою, та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
02 серпня 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі 
№ 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі 
у військовій частині НОМЕР_1 , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває 
у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій.
На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_1 від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761.
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.
Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, 
у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.
Керуючись пунктом 2 частини першої статті 251, пунктом 2 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження 
у справі № 461/5209/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Манька Тараса Орестовича на постанову Львівського апеляційного суду 
від 01 листопада 2021 року, задовольнити.
 
Зупинити провадження у справі № 461/5209/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Манька Тараса Орестовича на постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                 Г. В. Коломієць
Б. І. Гулько
Д. Д. Луспеник