КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №760/2352/21                                                                                   головуючий у І інстанції: Калініченко О.Б.
провадження 22-ц/824/4670/2022                                                                                            доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
21 червня 2022 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Суханової Є.М.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 27 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
ВСТАНОВИВ:
В січні 2021 року  ОСОБА_2 звернувся із заявою про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №2-5002/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів. 
Вказував, що на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу у загальній сумі 24 871,55 грн.
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва Подпоріна Р.О. від 23 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження.
В подальшому виконавчий лист перебував на виконанні у Першому Приморському відділі ДВС Одеського МУЮ, а постановою державного виконавця від 26 травня 2014 року він був повернутий стягувачеві на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника.
ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 померла. 
Спадкоємцем померлої є ОСОБА_1 , до якої у грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом про стягнення боргу.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, в задоволенні позову було відмовлено з огляду на те, що позивач мав захищати своє порушене право у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а саме шляхом заміни боржника у зобов`язанні правонаступником.
Вказував, що виконавчий лист був повернутий 26 травня 2014 року, а у період з грудня 2013 року по жовтень 2020 року тривало судове провадження, що на думку заявника, свідчить про наявність у нього інтересу до справи та відповідно являється підставою для поновлення строку для виконання.
Просив замінити боржника виконавчого провадження - ОСОБА_3 на  ОСОБА_1 , та поновити строк на пред`явлення виконавчого листа.
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 27 травня 2021 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.
Посилається на те, що суд не встановив обставин, які заважали ОСОБА_2 подати заяву про заміну сторони виконавчого провадження після смерті боржника.
Вважає, що той факт, що ОСОБА_2 невірно обрав спосіб захисту своїх порушених прав не може бути підставою для поновлення відповідного процесуального строку.  
Зауважує, що наразі коло спадкоємців боржника остаточно не встановлено, тому розгляд заяви про заміну його сторони у справі є неможливим. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, доводи з приводу необхідності зупинення провадження у справі судом першої інстанції до закінчення розгляду справи про встановлення факту родинних зв`язків із боржником задля встановлення остаточного кола спадкоємців відхиляє, оскільки зупинення провадження не передбачено на стадії виконання рішення суду, та крім того коло спадкоємців встановлено з огляду на матеріали спадкової справи, а у разі його зміни, вказане питання може вирішуватись процесуально у встановленому порядку. 
 
У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явились. 
Представник ОСОБА_1 направив клопотання про можливість проведення судового засідання в його відсутність. 
У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.
 
Задовольняючи заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено частково (а.с. 36-38) та видано 19 березня 2012 року позивачу виконавчий лист.
Заявником виконавчий лист № 2-5002/11 був пред`явлений до виконання, в результаті чого 23 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 31788809.
ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що міститься у спадковій справі № 37/2012, копія якої надійшла 24 травня 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 19лютого 2021 року.
 
Згідно ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218).
За змістом ст. 1282 цього Кодексу передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
 
Колегія суддів зауважує, що  ОСОБА_1   прийняла спадщину, тому відсутні підстави, які перешкоджають заміні сторони виконавчого провадження.
Розмір спадкового майна перевищує зобов`язання  ОСОБА_3  перед стягувачем.
При цьому, посилання на невизначеність кола спадкоємців ОСОБА_3 не спростовують можливість заміни боржника на  ОСОБА_1 , оскільки наразі коло спадкоємців встановлено, а в разі подальшої його зміни, зацікавлена особа не буде позбавлена можливості звернутись із відповідною заявою задля заміни сторони.
При цьому, слушними є висновки суду першої інстанції, що стягувач не був байдужим до захисту свого права, мав постійний інтерес до виконання рішення суду та намагався всіма можливими способами забезпечити його виконання.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною 1 ст.18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
В даному випадку, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони боржника у виконавчому провадженні.
Визначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали, з огляду на їх формальний характер, а вказують виключно на спробу ухилення                     ОСОБА_1 від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення заяви.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 27 травня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складено «21» червня 2022 року.

Головуючий
 
Судді: