УХВАЛА

23 червня 2022 року 
м. Київ

справа №420/6621/21
адміністративне провадження № К/990/8394/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року у справі №420/6621/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання неправомірними дій щодо не нарахування та не виплати вихідної допомоги при звільненні,
в с т а н о в и в :
08 квітня 2022 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року касаційну Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року у справі №420/6621/21 залишено без руху у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату судового збору.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2022 року, відповідач 25 травня 2022 року надіслав  заяву про усунення недоліків.
Як вбачається з поданої касаційної скарги, відповідач вказує підставу касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме зазначає, що судами не враховано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 31 січня 2018 року у справі №820/1119/16 та від 05 серпня 2020 року у справі №686/20491/18.
Щодо посилань на незастосування судами попередніх інстанцій правового висновку, викладеного у постанові від 31 січня 2018 року у справі №820/1119/16, Верховний Суд акцентує увагу заявника касаційної скарги на позиції Великої Палати Верховного Суду, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).
Стосовно  неврахування судом апеляційної інстанції висновків викладених у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №686/20491/18, Верховний Суд зазначає таке.
Предметом розгляду у справі №686/20491/18 було стягнення з ТОВ «Т-Стиль» компенсації за вимушений прогул через невчасне повернення трудової книжки, середнього заробітку за час затримки належних при звільненні сум, заборгованості з оплати днів тимчасової непрацездатності, заборгованості, яка утворилася внаслідок невиплати заробітної плати, невиплати авансів в узгодженому при прийомі розмірі, компенсації за невикористану відпустку.
Таким чином, правовідносини у цій справі регулювались нормами цивільного, а не адміністративного судочинства, а отже висновки викладені Верховним Судом у цій справі не можуть бути застосовані як подібні до справи №420/6621/21.
Таким чином, підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України відсутні.
Також, автор касаційної скарги зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах від 31 березня 2021 року у справі №320/2779/20, від 11 лютого 2021 року у справі №420/4115/20, від 23 грудня 2020 року у справі №560/3971/19, від 18 лютого 2021 року у справі №640/23379/19, від 17 березня 2021 року у справі №420/4581/20, від 21 січня 2021 року у справі №260/1890/19  який був застосований судом першої та апеляційної інстанції ( пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України).
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання. 
Проте, касатор не навів належних обґрунтувань можливості відступлення від висновків Верховного Суду, що були застосовані судом апеляційної інстанції у цій справі, а лише висловив незгоду із застосованою правовою позицією Верховного Суду, що не є підставою для відкриття касаційного провадження, передбаченою пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.  
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої      статті 341 КАС України      суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.            
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя      статті 334 КАС України).
Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України,

у х в а л и в :
Касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року у справі №420/6621/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання неправомірними дій щодо не нарахування та не виплати вихідної допомоги при звільненні повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді 	М.В. Білак  О.А. Губська  О.В. Калашнікова