ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/680/22                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Позарецька С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 серпня 2022 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Хижняка Олександра Васильовича про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти батальйону №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Хижняка О.В., яким просив скасувати постанову від 15 грудня 2021 року серія ЕАО №5151940, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 липня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом не зазначено жодних обставин, які б свідчили про те, що саме позивач керував транспортним засобом 15 грудня 2021 року.
Додаткового зазначив, що інспектор Хижняк О.В. не проводив жодної процедури щодо розгляду справи, не роз`яснив підстав притягнення до адміністративної відповідальності, не повідомив про права та обов`язки визначені ст. 268 КУпАП. Крім того відповідачем не надано доказів керування позивачем транспортним засобом, водночас постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14 квітня 2022 року встановлено факт того, що ОСОБА_1 15 грудня 2021 о 21:55 год. не керував транспортним засобом Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 .
Департамент патрульної поліції подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги оскільки факт керування позивачем транспортним засобом підтверджується відеозаписами з боді-камер поліцейського.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2021 року у справі №711/4160/21 (набрала законної сили 20 вересня 2021 року) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. 
Відповідно до постанови від 15 грудня 2021 року серія ЕАО №5151940 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування, чим порушив п. 2.1 а. Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Вважаючи протиправною постанову від 15 грудня 2021 року серія ЕАО №5151940 позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про відсутність провини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2021 року о 23:22 год. працівником поліції - інспектором УПП в Черкаській області Хижняком О.В., який ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, у зв`язку з отриманням повідомлення ЕО №3733 про рух вулицями міста Черкаси автомобіля НОМЕР_1 , водій якого знаходиться у нетверезому стані, - встановлено факт порушення водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 п. 2.1 а ПДР України, а саме, - керував ТЗ, будучи позбавленим права керування транспортним засобом.
Працівником поліції Хижняком О.В. винесено постанову серія ЕАО №5151940 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення - штраф у розмірі 20 400 грн., позивач відмовився від отримання постанови, у зв`язку з чим постанова направлена за місцем проживання 16 грудня 2021 року.
Відповідно до даних єдиного обліку та рапорту інспектора поліції Хижняка О.В. ним 15 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Як зазначено вище, постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09 вересня 2021 року у справі справа №711/4160/21 (набрала законної сили 20 вересня 2021 року) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 рік. 
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, - посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення на транспорті, про порушення правил користування засобами транспорту та правил дорожнього руху, передбачені частиною четвертою ст. 126 КУпАП.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.
Відповідно до ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 4 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Отже постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку, мало місце адміністративне правопорушення щодо порушення позивачем по справі, правил дорожнього руху, порушення правил користування засобами транспорту, а тому підлягають до застосування норми ч.5 ст. 258 КУпАП.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, для вирішення питання про наявність (відсутність) адміністративного правопорушення необхідно по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідачем не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозапис з нагрудних камер розпочинається на моменті, коли поліцейські стоять біля автомобіля та спілкуються з ОСОБА_1 який перебуває на вулиці, водночас поліцейськими не уточнювалась, особа яка керувала транспортним засобом.
Колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта помилковими, оскільки на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського позивач підтверджує факт керування транспортним засобом, зокрема в стані алкогольного сп`яніння, а саме файл 2_20211216070855000971 (06 хв. 23 сек.) та файл 3_20211216071650000974 (03 хв.25 сек.).
Як встановлено судом та не заперечується сторонами відносно ОСОБА_1 15 грудня 2021 року складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Водночас закриття провадження постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14 квітня 2022 року у справі №711/8499/21 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.2 ст.130 КУпАП здійснював на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення, не спростовують зазначених висновків суду.
Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14 квітня 2022 року у справі №711/8499/21 зазначено про недоведеність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 15 грудня 2021 року. Крім того суд першої інстанції зазначив, що працівник поліції невірно кваліфікував дії ОСОБА_1 , а саме кваліфікація має бути - ч. 3 ст. 130 КУпАП, а не ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта про встановлення судом факту не керування позивачем транспортним засобом 15 грудня 2021 року є помилковими.
Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при перегляді відеозаписів, наданих відповідачами, встановлено, що ОСОБА_1 під час подій 15 грудня 2021 року, не заперечував факт керування автомобілем НОМЕР_1 , а тому відповідно у працівника поліції не було підстав складати протокол до постанови, враховуючи норми ст. 258 КУпАП, а у відповідача відсутні підстави спростовувати доводи позивача. 
Щодо доводів представника позивача про недотримання інспектором поліції процедури розгляду справи, то колегія суддів зазначає наступне.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час складання постанови, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку. В даному випадку позивач скористався правом подання адміністративного позову та апеляційної скарги, відповідно повинен довести ті обставини на яких гуртуються його вимоги.
Що стосується доводів апелянта про розбіжності у часі скоєння правопорушення, то на думку колегії суддів зазначене не впливає на встановлений факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП. 
Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наданих відео файлів розбіжності у часі мали місце у зв`язку з діями позивача, а саме погодження на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та доставлення останнього до закладу охорони здоров`я для проведення огляду лікарем.
Також колегія суддів звертає увагу, що на відеозаписі (файл 2_20211216070855000971) під час доставлення позивача до закладу охорони здоров`я позивач просить працівників поліції не складати жодних документів оскільки останній має значну кількість прецедентів з даного приводу.
Отже з урахуванням викладеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є доведеним, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності вважається законним.
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                                     І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку