ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2022 р.                                              Справа №909/742/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                                      Марка Р.І.,
Суддів:                                                                                Галушко Н.А.,
          Матущака О.І.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження  Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» №  1846 від 23.12.2021 (вх. № 01-05/98/22 від 06.01.2022)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2021, повний текст рішення складено 25.11.2021
у справі № 909/742/21 (суддя  О. В. Малєєва)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова”, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно - Виробничий центр
«Європрилад», м. Івано-Франківськ
про стягнення 19 100, 16 грн, з яких 18 254, 85 грн - неустойка, 149, 95 грн - 3% річних, 695, 36 грн - інфляційні втрати,
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно - Виробничий центр «Європрилад», м. Івано-Франківськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова», м. Київ
про стягнення 32 515 грн заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21,

ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» ( далі – ТОВ Фірма «Технова») звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до з Товариства обмеженою відповідальністю «Інженерно - Виробничий центрилад» (далі – ТОВ «ІВЦ «Європрилад») про стягнення 32   515, 00 грн заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21. 
Позовні вимоги, ТОВ Фірма «Технова» обгрунтовані тим, що позивач вимоги договору поставки № 149/21 від 21.07.2020 в частині здійснення попередньої оплати в розмірі 30% від вартості в сумі 13   935, 00 грн товару виконав. Відповідач ж поставку товару здійснив з порушенням строку встановленого п. 2.2. договору. Через тривале невиконання постачальником зобов`язань  за договором  поставки  позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити  штрафні санкції  за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 03.12.2020 по 20.01.2021 в розмірі 6   888, 80 грн. 
У зв`язку із виконанням постачальником договору поставки  з порушенням термінів, визначених умовами договору поставки № 149/21 від 21.07.2020 та з врахуванням додаткової угоди № 1 до договору  позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення неустойки в розмірі 18   254, 85 грн, 3-х % річних в сумі 149, 95 грн та інфляційних 695, 36 грн через несвоєчасне виконання  поставки товару за договором. 

У серпні 2021, ТОВ "ІВЦ "Європрилад" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з зустрічною позовною заявою до ТОВ Фірма «Технова» про стягнення 32   515, 00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ Фірма «Технова» вчасно не оплатило поставку товару за експрес-накладною № 20450373088309 від 12.04.2021, повна оплата поставки товару по якій мала відбутися 11.05.2021. Заборгованість по поставці товару підтверджується також актом звірки  від 15.07.2021, складеним між ТОВ Фірма «Технова» та ТОВ «ІВЦ «Європрилад». На момент звернення з зустрічним позовом (10.08.2021) заборгованість по поставці товару погашеною не була. 

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2021 у справі № 909/742/21 частково задоволено первісний позов. Стягнуто з ТОВ "ІВЦ "Європрилад" на користь ТОВ Фірма "Технова" 2 910, 64 грн, з яких 2 065, 50 грн - неустойка, 149, 95 грн - 3% річних, 695, 19 грн - інфляційні втрати, а також судовий збір у розмірі 345, 92 грн.  Відмовлено в позові в частині стягнення 16 189, 52 грн, з яких неустойка - 16 189, 35 грн, інфляційні втрати - 0, 17 грн. Задоволено зустрічний позов. Стягнуто з ТОВ Фірма "Технова" на користь ТОВ "ІВЦ "Європрилад" 32 515 грн заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21, а також 2 270 грн судового збору. Проведено зустрічне зарахування та стягнуто з ТОВ Фірма "Технова"  на користь ТОВ "ІВЦ "Європрилад"  29 604, 36 грн  заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21, а також 1 924, 08 грн  судового збору.
Оскаржуване судове рішення мотивоване ст. 11, 202, 525, 526, 530, 599, 610,  612, 614, 625, 626, 693 ЦК України, ст. 67, 174, 193, 265, 292 ГК України. При частковому задоволенні первісного позову щодо стягнення неустойкми, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України заявлена до стягнення пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, у зв`язку із чим заявлений до стягнення розмір пені зменшено до 2065, 50 грн. При задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ Фірма «Технова» не оплатило поставлений йому товар на  суму 32   515, 00 грн.

Не погоджуючись зі прийнятим рішенням в частині часткового стягнення з ТОВ "ІВЦ "Європрилад" на користь ТОВ Фірма "Технова" неустойки у розмірі 2065, 50 грн, ТОВ Фірма "Технова" оскаржило його в апеляційному порядку.          Позивач вважає, що суд першої інстанції неправомірно задоволив  його вимогу про стягнення неустойки частково, оскільки пунктом 6.3. договору поставки від 21.07.2020 №149/21 визначено, що у разі порушення постачальником строків поставки товару, а також за недотримання строків, визначених для усунення недоліків, заміни, ремонту та/або повернення дефектного товару, покупець має право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,3% від ціни договору за кожний день  затримки  виконання зобов`язання та відшкодування збитків, завданих постачальником неналежним виконанням умов цього договору. 

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ "ІВЦ "Європрилад" не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає таку необгрунтованою,  а  оскаржуване судове рішення вважає таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. При цьому, відповідач за первісним позовом зазначає, що несвоєчасне отримання від позивача попередньої оплати за товар призвело до того, що відповідач не зміг вчасно замовити товар у виробника внаслідок чого, з врахуванням карантинних обмежень, які почали діяти на території України, сталася затримака поставки товару згідно договору. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2022 дану справу розподілено до розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Марко Р.І., суддів Галушко Н.А., Матущак О.І.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Фірма «Технова» та вирішено здійснювати розгляд справи  № 909/742/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі як первісного так і зустрічного позовів становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.
Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.
21.07.2020 між ТОВ Фірма "Технова" (покупець) та ТОВ "ІВЦ “Європрилад” (постачальник) укладено договір поставки від 21.07.2021 № 149/21, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити товар належної якості, код за ДК 021:2015 38570000-1 Регулювальні та контрольні прилади й апаратура (Регулятор тиску газу РДУК-2Н 200/140), а покупець прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1.).
Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік, кількість та вартість товару, визначена у специфікації, що викладена у додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємною його частиною (далі - специфікація).
Згідно п. 2.1. договору, поставка товару здійснюється на умовах терміну DDP міжнародних правил тлумачення міжнародних торгівельних термінів ІНКОТЕРМС-2010 до місця призначення: 14014,  м. Чернігів, вул. Ушинського, 23 (п. 2.1.).
Відповідно до п. 2.2.  договору, постачальник здійснює поставку товару, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання попередньої оплати, визначеної п. 3.2.1 цього договору.
У випадку залучення постачальником третіх осіб до виконання зобов`язань з поставки за договором, відповідальність за неналежне виконання та/або невиконання ними обов`язків, несе постачальник в повному обсязі, в тому числі за якість, кількість та своєчасну поставку товару (п. 2.3.).
Пунктом 2.4. договору визначено, що початком перебігу строку поставки товару є день, наступний за датою, в яку постачальник отримав оплату, відповідно до умов цього договору (п. 2.4.).
Згідно п. 2.5. договору постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про дату поставки товару до місця призначення не менше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до запланованої дати поставки.
Положеннями пунктів 3.1.-3.2. договору визначено, що загальна ціна договору складає - 46   450, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 7 741, 67 грн, (далі - ціна договору). Оплата товару, визначеного у специфікації за цим договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:
В якості попередньої оплати покупець перераховує постачальнику 30 % від вартості товару протягом 20 банківських днів з дати отримання рахунку. Остаточний розрахунок у розмірі 70% від вартості товару здійснюється протягом 20 банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної на товар. 
Відповідно до п. 6.1.-6.2. договору у разі порушення будь-якою із сторін договору зобов`язань, що виникли з моменту  підписання договору, винна сторона несе відповідальність, визначену договором та чинним законодавством. У разі несвоєчасного остаточного розрахунку за товар постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості.
Пунктом 6.3. договору визначено, що у разі порушення постачальником строків поставки товару, а також за недотримання строків, визначених для усунення недоліків, заміни, ремонту та/або повернення дефектного товару покупець має право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0, 3 % від ціни договору за кожний день затримки виконання зобов`язання та відшкодування збитків, завданих постачальником неналежним виконанням умов цього договору.

Термін дії договору визначено до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання  сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору поставки) товаром, що постачається за договором поставки від 21.07.2020 №149/21 є регулятор тиску газа РДУК-2Н-200/140,  вартість якого складає 46 450, 00 грн.
12.10.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору №149/21, якою змінено термін поставки товару, зокрема, визначено, що “Постачальник здійснює поставку товару протягом 65 календарних днів від дати отримання попередньої оплати, визначеної п. 3.2.1 цього договору” (п. 2.2.).
Відповідно до рахунку-фактури від 24.07.2020 №ЄВ-0000356 ТОВ Фірма "Технова" здійснило попередню оплату поставки товару  на суму 13   935, 00 грн, що становить 30% від вартості товару за договором (платіжне доручення від 28.09.2020 №33213709).
25.01.2021 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 1401402168860, позивач надіслав відповідачу претензію №121 від 21.01.2021, в якій зазначено, що внаслідок невиконання договірних зобов`язань щодо поставки товару позивач повинен в десятиденнй термін з моменту отримання даної претензії сплатити відповідачу штрафні санкції за період з 03.12.2020 по 20.01.2021 у розмірі 6 688, 80 грн. Разом з тим у претензії також зазначено про вимогу поставити товар належної якості  згідно з умовами договору.
Відповідно до експрес накладної №20450373088309 від 13.04.2021 на підставі договору поставки №149/21 від 21.07.2020 ТОВ Фірма "Технова" поставило ТОВ  "ІВЦ "Європрилад" товар на загальну суму 46   450, 00 грн. 
Факт поставки товару за договором ТОВ "ІВЦ "Європрилад" не заперечує.
Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 15.07.2021 заборгованість ТОВ Фірма «Технова» перед ТОВ «ІВЦ «Європрилад» складає 32   515, 00 грн (а.с. 68). 
Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до  ст. 11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 629 ЦК  України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Як встановлено  вище 21.07.2020 між ТОВ  Фірма "Технова" (покупець) та ТОВ "ІВЦ «Європрилад” (постачальник) укладено договір поставки від 21.07.2021 № 149/21, відповідно до п. 1.1. та п. 2.2. якого постачальник здійснює поставку товару (Регулятор тиску газу РДУК-2Н 200/140) протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання попередньої оплати, визначеної п. 3.2.1 договору.
Попередня оплата товару в розмірі 13   935, 00 грн відбулася 28.09.2020 відповідно до платіжного доручення № 33213709.
З листа відповідача № 20200930 від 30.09.2020 вбачається, що у зв`язку з сезонним перевантаженням виробництва, термін виготовлення регулятора тиску газу РДУК-2Н-200/140 підприємством-виробником ТОВ «ПК «Газпромхолдинг», зріс до 60 кал. днів, у зв`язку із чим ТОВ «ІВЦ «Європрилад» просить продовжити термін поставки товару до 65 календарних днів, про що, просив підписати додаткову угоду.
Додатковою угодою № 1 до договору поставки № 149 від 21.07.2020 сторони погодили термін поставки товару з 30 до 65 календарних днів.
З наведеного вбачається, що поставка товару по договору від 21.07.2021 № 149/21 мала відбутися 02.12.2020, однак така була здійснена відповідачем 12.04.2021, тобто з пропуском термінів визначених договором № 149 від 21.07.2020.
В апеляційній скарзі скаржник звертає увагу на те, що поставка товару була здійснена з пропуском строку її поставки через невчасну оплату позивачем авансового платежу за договором.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прострочення позивачем здійснення попередньої оплати не впливає на вирішення спору. Відповідно до ч. ст. 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Частиною 1 статті 693 ЦК України передбачено, що у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу. За приписами ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
Оскільки відповідач від поставки товару не відмовився, то відповідно до умов договору строк поставки товару слід визначати з дати здійснення попередньої оплати (28.09.2020).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( пункт 1 ст. 612 ЦК України).
У зв`язку із порушенням строку поставки товару, позивач, з врахуванням пункту 6.3 договору,  нарахував відповідачу за період з 03.12.2020 до 12.04.2021 неустойку у розмірі 0,3% від ціни договору за кожен день затримки виконання зобов`язання в сумі 18 254, 85 грн.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Частиною 1 статті 203 ЦК України, яка передбачає  загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину,  визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
З наведеного вбачається, що оскільки пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, то визначена п.6.3 договору неустойка у розмірі 0,3% від ціни договору за кожен день затримки виконання зобов`язання є пенею.
Таким чином, з врахуванням  ст. 203, 549 ЦК України та ст.  243 ГК України  суд першої інстанції дійшов правомірних висновків про необхідність зменшення розміру нарахованої та заявленої до стягнення з відповідача  позивачем пені.
З урахуванням періоду прострочення (з 03.12.2020 до 12.04.2021) та з урахуванням обмеження її розміру подвійною обліковою ставкою НБУ, суд апеляційної інстанції погоджується з здійсненим судом першої інстанції перерахунком неустойки і її розміром в сумі 2 065, 50 грн:

Щодо  нарахування інфляційних та 3% річних, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 та 2 статті 693 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Внаслідок закінчення строку поставки товару у постачальника (продавця) виникає зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, а тому це зобов`язання є грошовим і на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати і відсотки річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України (правова позиція, викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19).
З  наведеного слідує, що нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, необхідних до стягнення з відповідача за період з 03.12.2020 по 13.04.2021 є обгрунтованими  Здійснивши їх перерахунок суд апеляційної інстанції погоджується з розміром їх нарахування, який визначений судом першої інстанції.

Щодо зустрічного позову про стягнення з ТОВ Фірма “Технова” на користь  ТОВ "ІВЦ «Європрилад» 32   515, 00 грн заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає вірними висновки місцевого господарського суду про те, що такий підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Сторонами не заперечується, що поставка товару за договором № 149/21 від  21.07.2020 відбулася 12.04.2021, доказів ж повної оплати поставленого товару відповідачем за зустрічним позовом (ТОВ Фірма “Технова”) не надано.
В матеріалах справи наявні лише докази попередньої оплати ТОВ Фірма “Технова” за договором поставки № 149/21 від 21.07.2020  в сумі 30 % від вартості товару (46   450, 00 грн), докази оплати 70%  вартості товару (що здійснюється протягом 20 банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової  накладної на товар) у матеріалах справи відсутні. 
З наведеного вбачається, що неоплаченою ТОВ Фірма "Технова" залишилась вартість товару в сумі 32   515, 00 грн
Також  в  матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків від 15.07.2021, підписаний обома сторонами договірних відносин, відповідно до якого у ТОВ Фірма «Технова» є заборгованість перед ТОВ «ІВЦ «Європрилад» в сумі 32 515, 00 грн.
Таким чином, підставними та такими, що підлягають до задоволення є позовні вимоги ТОВ «ІВЦ «Європрилад» про стягнення з ТОВ Фірма “Технова” 32 515, 00 грн заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21.

Відповідно до  ч. 11 ст. 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.
Відтак, Господарський суд Івано-Франківської області у своєму рішенні від 15.11.2021 зробив вірні висновки про зустрічне зарахування та стягнення з ТОВ Фірма «Технова» на користь ТОВ «ІВЦ «Європрилад» 29 604, 36 грн заборгованості за договором поставки від 21.07.2020 №149/21.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з    додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржниками не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішень та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.
Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України    покладається на скаржника.
Керуючись ст. ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» залишити без  задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2021 у справі № 909/742/21 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.
          
Головуючий суддя                                                                       Марко Р.І.

Суддя                                                                                 ГалушкоН.А.

Суддя                                                                                 Матущак О.І.