ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022 року                                    м.Дніпро                           Справа №  904/8285/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,
секретар судового засідання  Шелепова Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Сидорчука Дениса Юрійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021р. у справі №904/8285/21
за заявою Фізичної особи - підприємця Сидорчука Дениса Юрійовича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комнер", м. Дніпро
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021р. (суддя - Первушин Ю.Ю., м. Дніпро) у справі №904/8285/21 відмовлено Фізичній особі - підприємцю Сидорчуку Денису Юрійовичу у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комнер", м. Дніпро.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі про банкрутство, місцевий господарський суд виходив з наступного:
- фактично два кредитора намагаються стягнути заборгованість з боржника - ТОВ "Комнер", а саме за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19 в порядку примусового виконання судового рішення на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс" та ФОП Сидорчук Д.Ю. через відкриття процедури банкрутства;
- зважаючи на те, що відповідне право заявника, на підставі якого останній звернувся із вказаною заявою до суду є спірним, та в судовому порядку не досліджувалось, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер";
- перевірка законності договору №2/09 від 02.09.2021р. про відступлення права вимоги, його фактичне виконання та інше, не є метою даного підготовчого засідання;
- в цьому конкретному випадку, у підготовчому засіданні судом встановлено факт наявності заборгованості боржника перед іншим кредитором - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс" відповідно до судового рішення у справі №904/5608/19, яким кредитор (заявник) підтверджував безспірність своїх вимог, при чому обставини передачі права вимоги не були предметом дослідження у вказаній справі;
- суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених кредитором вимог, що є самостійною і достатньою правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 22.09.2021р. у справі № 911/2043/20, на підставі ч. 6 ст. 39 КУзПБ.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
Фізична особа - підприємець Сидорчук Денис Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021р., задовольнити заяву про відкриття провадження у справі банкрутство ТОВ "Комнер", визнати грошові вимоги ініціюючого кредитора - Фізичної особи - підприємця Сидорчука Д.Ю. у розмірі 299852,97 грн., з яких перша черга - 76700,00 грн., четверта черга - основна заборгованість 223152,97 грн., ввести процедуру розпорядження майном, призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Носенко Тетяну Сергіївну.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- кредитор з 02.09.2021р. є таким, що набув право вимоги до боржника - ТОВ "Комнер";
- підставою для звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство стало те, що боржником станом на дату подання цієї заяви рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19 не виконано, заборгованість ані первісному, ані новому кредитору не виплачена;
- в матеріалах даної справи відсутні докази, які свідчать, що право заявника на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ  "Комнер" є спірним, зокрема - в провадженні судів України не перебувають справи, сторонами яких є заявник та боржник;
- заявником було надано всі необхідні докази, які підтверджують наявне у нього право, що підлягає захисту, а також документи, що підтверджують розмір та характер грошових вимог до боржника. Так, заявлені вимоги кредитора не свідчать про наявність спору про право, не задоволені боржником, розмір вимог та їх обґрунтованість встановлені рішенням суду, що набрало законної сили;
- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021р. про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер" винесена з порушенням вимог ст. 39 КУзПБ, а отже є такою, що підлягає скасуванню.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу боржник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Посилається на те, що суд першої інстанції з посиланням на правові позиції Верховного Суду вірно зазначив, що норми ч. 6 ст. 39 КУзПБ, як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство як-то необґрунтованість/непідтвердження вимог ініціюючого кредитора, однак, беручи до уваги визначений ч. 1 ст. 39 КУзПБ обов`язок суду щодо перевірки обґрунтованості вимог заявника, протилежний підхід, тобто відкриття провадження у справі за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, інших його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства у сфері неплатоспроможності. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо. Невизнання боржником у даній справі заявника в якості кредитора за зобов`язанням, яке є підставою для грошових вимог, а також наявність виконавчого провадження № 63567395 з примусового виконання цього зобов`язання на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19, кредитором у якому є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-люкс", свідчить про необґрунтованість вимог заявника.

3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021р. визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Вечірко І.О. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2021р. апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме: надання суду доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 34050,00 грн.
У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Вечірко І.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду №3770/21 від 29.12.2021р., проведено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, тощо) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.01.2022р. зазначеною колегію суддів відкрито апеляційне провадження у справі.
За розпорядженням керівника апарату суду №59/22 від 11.01.2021р. після виходу на роботу головуючого судді Вечірка І.О. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді -  Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022р. складом зазначеної колегії прийнято до свого провадження справу №904/8285/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Сидорчука Дениса Юрійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області  від 09.11.2021р. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 02.03.2022р.
Згідно з наказом голови суду №13 від 24.02.2022р. розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Центральним апеляційним господарським судом з 28.02.2022р. по 04.03.2022р. не відбувався, у зв`язку з наявністю обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України. Таким чином, розгляд даної справи, призначений у судовому засіданні на 02.03.2022р. не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено на 27.04.2022р.
В судове засідання 27.04.2022р. представник скаржника  не з`явився, а представник боржника проти доводів апеляційної скарги заперечив.
У судовому засіданні 27.04.2022р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
Фізична особа-підприємець Сидорчук Денис Юрійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021р. прийнято заяву Фізичної особи-підприємця Сидорчука Дениса Юрійовича про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер" до розгляду.
01.11.2021р. до місцевого господарського суду від боржника надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якому боржник просив суд відмовити у відкритті провадження у справі про відкриття справи про банкрутство, оскільки кредитор не надав на підтвердження викладених обставин всіх необхідних документів, які підтверджують перехід до нього права вимоги від ОСББ "Злагода-люкс". Надані кредитором копії договору від 02.09.2021р. та судових рішень не є належними доказами і не засвідчують перехід до нього права вимоги сплати заборгованості від ОСББ "Злагода-Люкс". Крім того, на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020р. про примусове виконання рішення від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19 приватним виконавцем Осельським Є.С. відкрито виконавче провадження №63567395, кредитором у якому є ОСББ "Злагода-Люкс". Також, боржник вказує як на окрему підставу відсутності у кредитора права заявленої вимоги - нікчемність договору про відступлення права вимоги від 02.09.2021р. з огляду на те, що договір про відступлення права вимоги від 02.09.2021р. між ОСББ "Злагода-Люкс" та ФОП Сидорчук Д.Ю. укладено в простій письмовій формі, в той час як відступлене право вимоги виникло у первісного кредитора не лише на підставі Статуту і рішень загальних зборів, а й на підставі Законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", що є ще однією підставою на користь неможливості відступлення ОСББ права вимоги до ТОВ "Комнер" третім особам в силу ст. 515 ЦК України. Таким чином, договір про відступлення права вимоги від 02.09.2021р. між ОСББ "Злагода-Люкс" та ФОП Сидорчук Д.Ю. на думку боржника суперечить вимогам ст. 515, ч. 1 ст. 203 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання вказаного правочину недійсним.
02.11.2021р. до суду першої інстанції надійшла заява арбітражного керуючого Носенко Тетяни Сергіївни про участь у даній справі.
05.11.2021р. до місцевого господарського суду від кредитора надійшли заперечення на відзив боржника, в яких кредитор стверджував, що ЦК України не заборонено відступлення права вимоги за зобов`язаннями, пов`язаними зі сплатою внесків на утримання прибудинкової території, а відтак - відсутні підстави для визнання договору відступлення права вимоги нікчемним. Крім того, кредитор зазначив, що в рамках заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство  вимоги боржника про визнання договору недійсним розгляду не підлягають, оскільки така вимога має бути заявлена в окремому судовому провадженні.
09.11.2021р. місцевий господарський суд постановив оскаржувану ухвалу.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.
Предметом судового розгляду є питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер" за заявою ФОП Сидорчука Д.Ю.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КузПБ) визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.
Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 34 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити, зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду, відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.
Згідно з ч. 1 ст. 35 цього Кодексу, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство передбачений ст. 39 КУзПБ.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 39 КзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право.
З огляду на викладене, колегія судів зауважує, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 13.08.2020р. у справі №910/4658/20, від 19.08.2020р. у справі №910/2522/20, від 03.09.2020р. у справі №910/4658/20, від 16.09.2020р. у справі №911/593/20.
Як вбачається із матеріалів даної справи, підставою звернення заявника до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство стало те, що боржник, станом на дату подання даної заяви не виконав свої зобов`язання перед кредитором.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ініціюючий кредитор послався на те, що між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-люкс" в особі голови правління Есмер В.В. (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Сидорчуком Д.,Ю. (новий кредитор) укладено Договір №02/09 про відступлення права вимоги від 02.09.2021р.
За умовами п. 1 даного Договору первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги, яке належить первісному кредитору в обсязі та на умовах, що існує на момент підписання цього Договору, і стає кредитором до боржника - ТОВ "КОМНЕР", що виникла на підставі Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс", протоколів загальних зборів учасників №№2-5, розрахунком суми заборгованості по внескам на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, в розмірі 223252,97 грн., та підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19, наказом від 15.10.2020р. про примусове виконання рішення від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19.
Відповідно п. 3 Договору право вимоги до нового кредитора переходить з моменту виконання п. 2.1 Договору, за яким новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредиторові грошові кошти у розмірі 130000,00 грн.
Кредитор стверджує, що свої зобов`язання виконав 02.09.2021р., а відтак з цієї дати є таким, що набув права вимоги до боржника - ТОВ "Комнер".
На думку кредитора, склад та розмір заборгованості боржника підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.08.2020р. та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 25.09.2020р. На виконання даного рішення видано наказ від 15.10.2020р. про примусове виконання судового рішення, яким з ТОВ "Комнер" стягнуто на користь позивача 223 252,97 грн. заборгованості по внескам на утримання.
Пославшись на наведені вище обставини, ініціюючий кредитор звернувся до місцевого господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер" та зазначив, що загальна сума підтвердженої непогашеної заборгованості ТОВ "Комнер" складає  223152,97 грн. і боржник має наявні ознаки неплатоспроможності.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.
Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість (ч.3 ст. 39 КУзПБ).
Згідно з ч. 5 ст. 39 КУзПБ, за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: відкриття провадження у справі про банкрутство; відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі; встановлення наявності/відсутності спору про право.
За змістом ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, зважаючи на обмеження строку проведення підготовчого засідання та стандартів доказування, які суд може використати на цій стадії процесу, подані кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство докази на підтвердження обґрунтованості вимог до боржника мають переконливо свідчити про відсутність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора та про наявність порушеного (невиконаного) господарсько-правового зобов`язання.
Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду спору у  справі №904/5608/19 Господарським судом Дніпропетровської області досліджувалась наявність грошового зобов`язання боржника - ТОВ "Комнер" перед ФОП Сидорчуком Д.Ю.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2020р. у справі №904/5608/19, яким обґрунтовується факт наявності заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором свідчить про існування такої заборгованості перед Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс" у сумі 223252,57 грн.
Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ініціюючий кредитор має довести, що у боржника існує заборгованість саме перед ним, надавши відповідні докази.
Разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ФОП Сидорчук Д.Ю. надав Договір №02/09 про відступлення права вимоги від 02.09.2021р. та отримане з Єдиного державного реєстру судових рішень судове рішення у справі №904/5608/19.
Матеріали справи не містять доказів передачі новому кредитору документів на підставі яких виникла заборгованість боржника перед первісним кредитором.
Пунктом 6 Договору №02/09 від 02.09.2021р. передбачено, що первісний кредитор зобов`язаний письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги, проте в матеріалах справи докази відповідного повідомлення боржника відсутні.
Набувши відповідно до п. п. 2.1., 3 Договору №02/09 права вимоги до боржника, ФОП Сидорчук Д.Ю. як новий кредитор не звернувся до боржника з вимогою про погашення заборгованості в зв`язку із передачею права вимоги від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс". Натомість ФОП Сидорчук Д.Ю. 29.09.2021 звернувся безпосередньо до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Разом із тим матеріали справи свідчать про відкриття приватним виконавцем Осельським Є.С. 10.11.2020р. виконавчого провадження №63567395 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5608/19 про стягнення грошових коштів на користь ОСББ "Злагода-Люкс". Відомості про вказане виконавче провадження містяться в автоматизованій системі на час розгляду справи в підготовчому засіданні суду. За відсутності в матеріалах справи Акта передачі документів, що стосуються заборгованості від первісного кредитора новому кредитору не можливо з`ясувати факт ознайомлення ФОП Сидорчука Д.Ю. із станом виконавчого провадження.
Місцевий господарський суд правомірно звернув увагу на те, що чинним законодавством, а саме ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок здійснення заміни боржника або стяґувача у виконавчому провадженні.
Заявником доказів звернення до місцевого господарського суду із заявою про здійснення заміни боржника або стяґувача у виконавчому провадженні відповідно до ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" не подано.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на день розгляду даної заяви фактично два кредитора намагаються стягнути заборгованість з боржника - ТОВ "Комнер", а саме за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020р. у справі №904/5608/19 в порядку примусового виконання судового рішення на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс" та ФОП Сидорчук Д.Ю. через відкриття процедури банкрутства.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Комнер" у відзиві на заяву про відкриття провадження у даній справі про банкрутство заперечувало проти вказаної заяви ініціюючого кредитора. Також, боржник як на окрему підставу відсутності у кредитора права заявленої вимоги вказував на нікчемність договору про відступлення права вимоги від 02.09.2021р. з огляду на те, що цей договір, укладений між ОСББ "Злагода-Люкс" та ФОП Сидорчук Д.Ю. в простій письмовій формі та заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається. Таким чином, на думку боржника, договір про відступлення права вимоги від 02.09.2021р. суперечить вимогам ст. 515, ч. 1 ст. 203 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання вказаного правочину недійсним.
Наведені обставини свідчать, що боржник оспорює дійсність договору про відступлення права вимоги, укладеного 02.09.2021р. між ОСББ "Злагода-Люкс" та ФОП Сидорчук Д.Ю., на підставі якого у нього виникло зобов`язання відносно ФОП Сидорчука Д.Ю.
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.
Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.
Таким чином спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.
Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.
Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.
Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.
Таким чином, на дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку з ухваленням судового рішення. Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника. У такому разі безспірність не слід обов`язково пов`язувати (ототожнювати), ставити в залежність, з наявністю судового рішення.
Наведений правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15.10.2020р. у справі №922/1174/20.
З огляду на вищезазначене, у даному конкретному випадку зміст правовідносин сторін, встановлені судами фактичні обставини справи та незгода боржника з вимогами заявника у своїй сукупності свідчить про існування такого спору, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги кредитора.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідне право заявника на підставі якого останній звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є спірним, та в судовому порядку не досліджувалось, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер".
Разом з тим, перевірка законності договору №2/09 від 02.09.2021р. про відступлення права вимоги, його фактичне виконання та інше, не є метою даного підготовчого засідання. При цьому, місцевим господарським судом правильно застосовано ст. 39 КУзПБ.
У постанові Верховного Суду від 19.08.2020р. у справі №910/2522/20 міститься висновок про те, що при наявності відзиву боржника, поданого в порядку ст. 36 КУзПБ, на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство із запереченнями щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, що не були предметом судового розгляду та щодо яких відсутнє судове рішення, з доданням доказів необґрунтованості вимог такого заявника (за наявності), господарський суд, на розгляді якого перебуває заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, не розглядає спір по суті (спір щодо кредиторських вимог, які стали підставою для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), а на підставі положень ч. 6 ст. 39 КУзПБ відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки вимоги кредитора не є безспірними та свідчать про наявність спору про право.
Також, Верховний Суд у постанові від 22.09.2021р. у справі №911/2043/20 звернув увагу на те, що у випадку необґрунтованості/непідтвердження вимог ініціюючого кредитора господарський суд має відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство з посиланням на норму ч. 6 ст. 39 КУзПБ, яка, з урахуванням концепції недостатньої якості закону, є найбільш близькою за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин.
Апеляційний господарський суд наголошує на тому, що звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.
Разом з тим, у підготовчому засіданні у даній справі судом першої інстанції було встановлено факт наявності заборгованості боржника перед іншим кредитором - Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс" відповідно до судового рішення у справі №904/5608/19, яким кредитор (заявник) підтверджував безспірність своїх вимог. Водночас, обставини передачі права вимоги не були предметом дослідження у вказаній справі.
Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість заявлених кредитором вимог, що є самостійною і достатньою правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника.
Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що відмова у відкритті провадження у даній справі про банкрутство не перешкоджає, за наявності підстав, повторному зверненню кредитора із заявою до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, а відтак, право скаржника на доступ до правосуддя оскаржуваною ухвалою у цій справі не порушується та не обмежується.
Наведені ініціюючим кредитором в апеляційній скарзі аргументи зводяться до помилкового тлумачення скаржником норм чинного законодавства та, з урахуванням викладеного вище, не спростовують висновку суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комнер".
Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції з`ясував істотні обставини із застосуванням передбачених ст. 86 ГПК України критеріїв дослідження доказів щодо оцінки кожного такого доказу окремо та в їх сукупності в цілому, забезпечив дотримання стандартів доказування, визначених процесуальним законом. Дотримання вимог ст. 86 ГПК України свідчить про прийняття законного та обґрунтованого судового рішення у справі відповідно до вимог ст. 236 ГПК України, а незгода скаржника з рішенням (ухвалою) суду за результатом розгляду справи не свідчить про прийняття судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених у п. 3.3 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Сидорчука Дениса Юрійовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021р. у справі №904/8285/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено - 28.04.2022р.

Головуючий суддя                                                            І.О. Вечірко

Суддя                                                                      Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                          Ю.Б. Парусніков