ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 380/10480/21
адміністративне провадження № К/990/10050/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Галицької митниці Держмитслужби про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року (суддя Костецький Н.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року (суддя-доповідач Хобор Р.Б., судді Бруновська Н.В., Шавель Р.М.), 
У С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної митної служби України (далі - ДМС України) і Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив:
1)          скасувати наказ ДМС України від 10.10.2011 №2236-к «Про припинення перебування на державній службі» в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України з 10 жовтня 2011 року інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці ОСОБА_1 ;
2)          скасувати наказ Львівської митниці ДМС України від 10.10.2011 №912-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України» в частині проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 , здачі службового посвідчення № НОМЕР_1 , номерного знаку НОМЕР_2 та представницької картки LV2368;
3) поновити його на займаній або аналогічній посаді;
4) зарахувати строк, протягом якого він не працював, до загального трудового стажу, стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу;
5) визнати недійсним запис у трудовій книжці, видати дублікат трудової книжки без запису, який визнано недійсним.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
28 липня 2021 року ДМС України подала до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху з мотивів її подання з пропуском строку звернення до суду без заяви про поновлення пропущеного строку.
На виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву, в якій з посиланням на пункт 18 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 №6/5/3/41 (далі - Положення), зазначив про дотримання строку звернення до суду з цим позовом, який поданий ним у місячний строк з дня відмови відповідачів у поновленні його на роботі у зв`язку з набранням законної сили виправдувальним вироком. Крім того, позивач виклав позовні вимоги в новій редакції та просив: 
1)          поновити його на посаді інспектора ВМО №2 МП «Краковець» Львівської митниці або аналогічній посаді шляхом визнання недійсними наказу ДМС України від 10.10.2011 №2236-к «Про припинення перебування на державній службі» та наказу Львівської митниці ДМС України від 10.10.2011 №912-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України»;
2)          визнати недійсним запис про його звільнення з роботи (посади) та внести відповідні відомості до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
3)          зарахувати строк, протягом якого він не працював (з10.10.2011 по момент поновлення на роботі) до загального трудового стажу, стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу.
Ухвалою від 04 жовтня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд перейшов зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року, задоволено клопотання ДМС України та на підставі частини третьої статті 123 КАС України залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення про залишення позову без розгляду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаргу обґрунтовує тим, що суди неправильно застосували приписи частин першої і п`ятої статті 122 КАС України в частині визначення початку перебігу місячного строку звернення до суду з цим позовом, який, на думку позивача, підлягає обчисленню в порядку, встановленому в пункті 18 Положення: з урахуванням дати набрання законної сили виправдувальним вироком Яворівського районного суду Львівської області щодо нього (06 квітня 2021 року) та дати його звернення до відповідачів із заявою про поновлення на роботі (27 квітня 2021 року), за результатами розгляду якої питання про поновлення його трудових прав не було вирішено.
Зазначає, що поновлення його на роботі у зв`язку з набранням законної сили виправдувальним вироком гарантоване пунктом 1 частини першої статті 1, пунктом 1 частини першої статті 2, статтею 6 Закону України від 01.12.1994 №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон №266/94-ВР), які не були застосовані судами.
У відзиві на касаційну скаргу ДМС України просить залишити судові рішення без змін, вказуючи на їхню законність і обґрунтованість. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У силу частини п?ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
У розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, державна служба є публічною.
З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що строк звернення до суду у справі щодо звільнення з державної служби становить один місяць, який обчислюються з дня, коли звільнена особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.
Судами встановлено, що предметом спору в цій справі є наказ ДМС України від 10.10.2011 №2236-к, яким за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено перебування на державній службі в митних органах України інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці ОСОБА_1 , а також наказ Львівської митниці ДМС України від 10.10.2011 №912-к про оголошення вказаного наказу ДМС України. 
Як убачається з матеріалів справи, позивач не заперечує своєї обізнаності з фактом його звільнення з посади в жовтні 2011 року, однак наполягає на тому, що постановлення виправдувального вироку суду спростовує порушення ним Присяги та обумовлює його право звернення з позовом про поновлення на роботі в порядку, передбаченому Законом №266/94-ВР і Положенням, а саме в місячний строк з дня відмови колишнього роботодавця у поновленні на роботі або невирішенні цього питання у місячний термін з дня звернення громадянина.
Проте, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звільнено з посади за порушення Присяги державного службовця (пункт 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу»), що є самостійною підставою для звільнення з державної служби, незалежно від обставин притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Водночас Закон №266/94-ВР визначає порядок відшкодування шкоди (втраченого заробітку або інших доходів, конфіскованого майна, сплачених штрафів, судових та інших витрат, моральної шкоди тощо), завданої особі, в тому числі внаслідок незаконного засудження або незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку суду. При цьому стаття 6 цього Закону передбачає порядок поновлення на роботі (посаді) особи, звільненої з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відстороненої від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Виходячи з цього, суди дійшли обґрунтованого висновку, що положення Закону №266/94-ВР не підлягають застосуванню при вирішенні питання щодо строку звернення до суду з цим позовом.
Позовна заява подана ОСОБА_1 до суду в червні 2021 року, тому суди правильно констатували пропуск позивачем майже на десять років місячного строку звернення до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.
Частиною третьою статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Оскільки позивач не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які би свідчили про об?єктивну неможливість вчасного звернення до суду з цим позовом, суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, мотивовано залишив позов без розгляду.
Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач                                                                                 С.А. Уханенко

Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур

                                                                                                    О.Р. Радишевська