Справа № 133/3836/21 
Провадження № 33/801/417/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дем`янюка В. Б. на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

       Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те, що 04 листопада 2021 року о 16 год 30 хв. в м. Козятин по вул. Івана Франка він керував автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в Комунальному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Результат огляду № 2563 - канабіс позитивно.
       Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дем`янюк В. Б. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року, а провадження у справі закрити.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що в ході проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння тести для визначення результату сп`яніння в медичному закладі були відсутні, тому ОСОБА_1 здав біологічний матеріал для аналізу, однак результатів не отримав. Після повернення до м. Козятин поліцейський повідомив, що йому на телефон прийшов висновок щодо результатів медичного огляду, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, в результаті чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказував, що у протоколі не вказано який саме підпункт пункту 2.9 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 порушено. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) стан сп`яніння може підтверджуватися виключно висновком щодо результатів медичного огляду, а не актом медичного огляду. В протоколі зазначено, що до нього додається акт медичного огляду № 2563, однак в дійсності він в матеріалах відсутній. Зазначав, що з моменту вказаного у протоколі часу вчинення правопорушення (11 год 30 хв.) до моменту отримання результатів огляду минуло більше двох годин, оскільки у висновку зазначено 13 год. 55 хв., то відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд є недійсним.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.        
       Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.
       Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння проведено з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
       Незважаючи на заперечення вини факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів, а саме:
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084396 від 04 листопада 2021 року, згідно з яким 04 листопада 2021 року о 16 год 30 хв. в м. Козятин по вул. Івана Франка ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння;
-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 листопада 2021 року № 2563, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабісу.
       Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано який саме підпункт пункту 2.9 ПДР порушено ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, тому що в протоколі зазначено суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення. При цьому не зазначення самого підпункту пункту 2.9 ПДР не спростовує обставини вчиненого правопорушення.
       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння у зв`язку зі спливом двогодинного строку, з огляду на таке.
       Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Пунктом 9 Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
       Наведений пункт Інструкції передбачає обов`язок поліцейського доставлення таких осіб до найближчого закладу охорони здоров`я протягом двох годин саме з моменту виявлення підстав для його проведення. Адвокатом Дем`янюком В. Б. не доведено те, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу пізніше ніж за дві години з моменту виявлення підстав для проведення огляду, а затримка процедури видачі направлення на огляд у 10 хвилин не змінює результатів огляду.
       Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування рішення суду.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дем`янюка В. Б. залишити без задоволення, а постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 О. С. Панасюк