ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року 
м. Київ

справа № 1240/2275/18
касаційне провадження № К/9901/8960/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу    Головного управління ДФС у Луганській області 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 (головуючий суддя Басова Н.М.)
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 (суддя-доповідач Казначеєв Е.Г., судді: Ястребова Л.В., Компанієць І.Д.)
у справі №1240/2275/18 
за позовом Сільськогосподарського кооперативу «Колос» 
до Головного управління ДФС у Луганській області, Державної фіскальної служби України 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Сільськогосподарський кооператив «Колос» (далі - позивач, СК «Колос») звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Луганській області, Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Луганській області від 24.07.2018 №851342/30796873; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 25.06.2018 №45, складену позивачем, і вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 03.07.2018.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23.10.2018, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Луганській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 24.07.2018 №851342/30796873 про відмову в реєстрації податкової накладної №45 від 25.06.2018. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну СК «Колос» від 25.06.2018 №45, датою її подання до Державної фіскальної служби України 03.07.2018. Стягнуто на користь СК «Колос» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області сплачений судовий збір у розмірі 3552,19 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної  є незаконним, оскільки наявними у матеріалах справи письмовими доказами підтверджено реальність господарської операції за договором поставки та її належне оформлення первинними документами. Оскаржене рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості та породжує його неоднозначне трактування, а комісією Головного управління ДФС у Луганській області не було надано належної оцінки письмовим поясненням позивача щодо господарської операції та виписаної ним податкової накладної від 25.06.2018 №45.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління ДФС у Луганській області звернулось з касаційною скаргою, у якій просить    скасувати судові рішення попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог касаційної скарги Головне управління ДФС у Луганській області посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем було надано повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, проте, до повідомлення додано лише додаткові пояснення без жодних документів, передбачених пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117. Також Головне управління ДФС у Луганській області зазначає, що наданих позивачем суду первинних документів недостатньо для визнання господарської операції реальними, оскільки судом не витребувано додатково документів щодо руху товару, квитанцій про зберігання товару, сертифікати, товарно-транспортних накладних, документів про право власності/користування на виробничі складські приміщення. Судами не надано оцінку наявності кримінального провадження за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами, у тому числі позивачем та його контрагентом.
Ухвалою Верховного Суду від 14.05.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі №1240/2275/18.
Головним управлінням ДФС у Луганській області подано клопотання про заміну Головного управління ДФС у Луганській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Луганській області.
У зв`язку з реформуванням податкової системи і реорганізацією Державної податкової служби України колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання Головного управління ДФС у Луганській області та допустити процесуальну заміну Головного управління ДФС у Луганській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Луганській області відповідно до частини першої    статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити без задоволення касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін. Стверджує, що рішення судів є обґрунтованими та законними, податкова накладна від 25.06.2018 №45 складена на підставі реального договору поставки від 20.06.2018 №20/06-18, а посилання Головного управління ДФС у Луганській області на наявність кримінального провадження щодо позивача та його контрагента ТОВ «ПВП «Стандарт» за ознаками частини третьої статті 212 Кримінального кодексу України є неналежними, оскільки відсутні будь-які судові рішення щодо притягнення їх службових осіб до кримінальної відповідальності. Крім того, фінансово-господарським операціям СК «Колос» з ТОВ «ПВП «Стандарт» за попередні періоди, які фігурують у вказаному кримінальному провадженні, вже надано оцінку судовими рішеннями у справі №818/1249/17. Так, постановою Верховного Суду від 04.09.2018  у зазначеній справі підтверджено реальність господарських операцій СК «Колос» з ТОВ «ПВП «Стандарт» у вересні 2016 року.
Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18.06.2018 СК «Колос» (Покупець) та ТОВ «Агротрейд-1» (Постачальник) уклали договір поставки №18/06С, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти та здійснити оплату соняшника у порядку та на умовах договору. Обсяг кожної партії товару, ціна та загальна сума визначається у видаткових накладних.
Згідно з видатковою накладною №12 від 22.06.2018 на підставі договору від 18.06.2018 №18/06С СК «Колос» прийняло від ТОВ «Агротрейд-1» соняшник у кількості 734,12 тон на суму 6203314,00 грн. 
Відповідно до банківської виписки по рахунку СК «Колос» у період з 09.07.2018 по 16.07.2018 позивач здійснив оплату ТОВ «Агротрейд-1» за придбання вказаного товару.
20.06.2018 СК «Колос» (Постачальник) та ТОВ «ПВП «Стандарт» (Покупець) уклали договір поставки №20/06-18, згідно з яким постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти та здійснити оплату соняшника у порядку та на умовах договору. Обсяг кожної партії товару, ціна та загальна сума визначається у видаткових накладних.
Згідно з видатковою накладною №110 від 25.06.2018 на підставі договору від 20.06.2018 №20/06-18 ТОВ «ПВП «Стандарт» прийняло від СК «Колос»         соняшник у кількості 734,12 тон на суму 7488024,00 грн. 
Відповідно до банківської виписки по рахунку СК «Колос» у період з 09.07.2018 по 17.07.2018 ТОВ «ПВП «Стандарт» здійснив оплату позивачу за придбання вказаного товару.
На підставі договору від 20.06.2018 №20/06-18 позивачем складено податкову накладну №45 від 25.06.2018.
Податкову накладну №45 від 25.06.2018 було в електронному вигляді направлено до ДФС України, однак податковим органом складено квитанцію про реєстрацію податкової накладної від 03.07.2018 та реєстрація була зупинена, у зв`язку з виявленими помилками, а саме: відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 «Критеріїв ризиковості платника податку». Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критерії ризиковості платника податку». 
У вищевказаній квитанції податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оскільки квитанція містить в особі альтернативну конструкцію, позивач у повідомленні від 20.07.2018 №45 надав лише пояснення, які в собі містили інформацію про укладені договори. Подані платником податків пояснення до контролюючого органу, розглядались Комісією ГУ ДФС у Луганській області.
У повідомленні від 20.07.2018 №45 позивач зазначив, що СК «Колос» уклало договір поставки від 18.06.2018 №18/06С, відповідно до якого ТОВ «Агротрейд-1» поставило соняшник на адресу СК «Колос». 20.06.2018 СК «Колос» уклало договір поставки товару №20/06-18, відповідно до якого поставило соняшник на адресу ТОВ «ПВП «Стандарт», придбаний у ТОВ «Агротрейд-1». У зв`язку з реалізацією соняшника на адресу ТОВ «ПВП «Стандарт» було складено податкову накладну від 25.06.2018 №45, яку було зупинено. Через обмеження вводу символів СК «Колос» долучило письмові пояснення.
В додаткових письмових поясненнях СК «Колос» зазначило, що підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію, однак Державною фіскальною службою України не зазначено у квитанції №1 конкретного чіткого критерію ризиковості на підставі якого було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної. Враховуючи викладене, позивач просив зареєструвати податкову накладну від 25.06.2018 №45 в Єдиному реєстрі податкових накладних за договором поставки від 20.06.2018 №20/06-18.
24.07.2018 Комісією ГУ ДФС у Луганській області прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №851342/30796873, відповідно до якої відмовлено у реєстрації накладної від 25.06.2018 №45.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Положеннями пункту 74.2 статті 74 ПК України встановлено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, (надалі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Аналогічні норми містяться і у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2. статті 74 цього Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/ розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 4 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 визначено, що інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними Державною фіскальною службою України, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв`язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою.
Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України.
Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» передбачено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.                         
Згідно з абзацом 2 Постанови № 190 підставами для прийняття комісією Державної фіскальної служби рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією Державної фіскальної служби рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування.
З аналізу наведених норм вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. 
За приписами пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, (надалі - Порядок №117) перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Пунктом 15 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Відповідно до пункту 16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржуване рішення комісії містить формальні підстави відмови в реєстрації податкових накладних, а саме ненадання платником податку копій первинних документів, без конкретизації таких (не підкреслено в спірному рішенні документи, які саме не надано платником податку) та без зазначення, якими мотивами керувалася комісія контролюючого органу, вважаючи, що надані Підприємством документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної. 
Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови ненаведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Як зазначено у рішенні від 24.07.2018 №851342/30796873, підставою для відмови в реєстрації податкової накладної від 25.06.2018 №45 стало ненадання СК «Колос» копій первинних документів, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Водночас, судами встановлено, що наданими позивачем до суду первинними документами підтверджено реальність господарської операції між СК «Колос» та його контрагентом ТОВ «ПВП «Стандарт», у зв`язку з чим у податкового органу не було підстав відносити до Критеріїв ризиковості платника податків.
Доводи Головного управління ДФС у Луганській області про те, що позивачем окрім пояснень не надано документів на підтвердження реальності господарської операції на розгляд комісії, є необґрунтованими, оскільки квитанція від 03.02.2018 містила в особі альтернативну конструкцію: податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. У зв`язку з цим позивач надав пояснення.
Колегія суддів підтримує висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що посилання податкового органу на факт порушення кримінального провадження щодо позивача та його контрагента в обґрунтування безтоварності господарської операції є помилковим, оскільки сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо їх посадових осіб не може слугувати належним доказом фіктивності спірної господарської операції та не тягне за собою правових наслідків для позивача. Крім того, надані Головним управлінням ДФС у Луганській області процесуальні документи свідчать про відкриття кримінального провадження щодо іншого періоду господарської діяльності підприємств, аніж період, що є предметом у цій справі.
На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що подані позивачем пояснення та копії документів підтверджують здійснення господарської операції з ТОВ «ПВП «Стандарт», за результатом якої складено податкову накладну від 25.06.2018 №45.
Відтак, доводи касаційної скарги Головного управління ДФС у Луганській області не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального права.
Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями    343,    349,    350,    356 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Головного управління ДФС у Луганській області про заміну його правонаступником - задовольнити.
Замінити відповідача Головне управління ДФС у Луганській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Луганській області.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області залишити без задоволення, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                 І. А. Гончарова
                                                                          І. Я. Олендер
                                                                          Р. Ф. Ханова