справа № 372/3674/20                    
головуючий у суді І інстанції Проць Т.В.
провадження № 22-ц/824/3430/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
 
24 травня 2022 року                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каращука Віталія Григоровича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири, третя особа Комунальне підприємство «Підприємство по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради», -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року  ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , у якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів у відшкодування матеріальної шкоди 47 808 грн, що включає 41 808 грн збитків у результаті затоплення квартири та 6 000 грн витрат на експертне дослідження. 
Позов мотивований тим, що 29 серпня 2020 року сталось залиття належної  ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , сусідами зверху. Актом, складеним третьою особою, встановлено, що залиття квартири сталося з вини відповідачів, які є власниками квартири, що знаходиться поверхом вище над квартирою позивача. З метою встановлення розміру завданих збитків, позивач звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» для проведення будівельно-технічного експертного дослідження квартири. Відповідно до висновку сума збитків завданих позивачу становить 41 808 грн з урахуванням фізичного зносу будівельних матеріалів та ПДВ. На проведення дослідження позивачем було витрачено 6 000 грн. 
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 33 446 грн 40 коп., 6 000 грн вартості експертного дослідження, 840 грн 80 коп. сплаченого судового збору, а всього стягнуто 40 287 грн 20 коп.
Рішення мотивовано тим, що затоплення виникло внаслідок корозії металу трубопроводу у квартирі відповідачів, що підтверджується актом б/н від 10 вересня 2020 року, який відповідачами не спростований.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Каращук В.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити задоволені позовних вимог ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до акта представників ПОЖ виконавчого комітету Української міської ради від 10 вересня 2020 року, затоплення квартири АДРЕСА_1 , виникло внаслідок корозії металу стояка трубопроводу гарячого постачання у квартирі АДРЕСА_2 . За таких обставин, відповідальність за залиття квартири позивача повинен нести виконавець послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання - підприємство по обслуговуванню житла при виконавчому комітеті Української міської ради.
 
Позивач  ОСОБА_2 , у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
 
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що  ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 12 червня                2012 року, витягом про державну реєстрацію прав, копією технічного паспорту на квартиру (а.с. 15-19).
Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири   АДРЕСА_3 (а.с. 23-24).
Як вбачається з копії доповідної записки від 29 серпня 2020 року, складеної оператором диспетчерської служби ПОЖ ОСОБА_4 , що останньою прийнято заявку № 659, уч. 4, від мешканців квартири АДРЕСА_3 . Зі слів чергового слюсаря, спочатку був відключений стояк гарячого водопостачання. Потім слюсар зайшов у квартиру АДРЕСА_2 , оглянув стояк і виявив великий отвір у в трубі гарячого водопостачання, а також доповів, що стоякові труби дуже ржаві (а.с. 26).
Комісією в складі інженера з виробництва ОСОБА_5 , начальника дільниці ВДТП ОСОБА_7, начальника дільниці В/В ОСОБА_8 проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією акта від 02 вересня 2020 року (а.с. 27).
З указаного акта вбачається, що при обстеженні квартири АДРЕСА_2 виявлені пошкодження ламінату, стін, стелі, пошкоджено електропроводку, дверну коробку. Під час огляду цієї квартири було виявлено отвір в трубі гарячого водопостачання. Інженерні комунікації трубопроводи гарячого та холодного водопостачання знаходяться в аварійному стані. Звернень до ПОЖ від мешканців квартири АДРЕСА_2 не надходило.
Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження від 17 вересня 2020 року № ED-1727-1-1607/20, складеного судовим експертом Комашко Р.В. на замовлення позивача ОСОБА_2 , розмір матеріальної шкоди, що завдано внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 41 808 грн 25 коп. з урахуванням ПДВ (а.с. 28-38).
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 25 вересня 2020 року № ED-1727-1-1607-20 та рахунку від 08 вересня 2020 року вартість експертного дослідження складає 6 000 грн (а.с. 54).
07 жовтня 2020 року представник позивача - адвокат Ніколаєва Г.Г. звернулася до відповідачів  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з листом вих. № 2-24 для досудового врегулювання спору із пропозицією солідарно сплатити 49 808 грн для покриття усіх витрат (а.с. 56).
Згідно з актом б/н від 10 вересня 2020 року затоплення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виникло внаслідок корозії металу трубопроводу гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 (а.п. 98).
Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» чинного на час виникнення спірних правовідносин, покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.
Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.
З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).
За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди його майну, врахувавши, що залиття квартири позивача відбулося її квартири належної відповідачам, внаслідок корозії металу трубопроводу гарячого водопостачання, однак при цьому свою відповідальність за належний стан водопроводу у своїй квартирі вони не спростували, а їх доводи про те, що прорив труби відбувся поза межами їх відповідальності не доведені, дійшов правильних та обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог та відшкодування майнової шкоди, у розмірі, визначеному за результатами будівельно-технічного експертного дослідження.
 
Щодо доводів апелянта про неналежність відповідача, апеляційний суд враховує таке.
Згідно з підпунктом 3 пунктом 13 договору про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території від 23 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_6 та підприємством по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради, на товариство покладено обов`язок із утримання внутрішньо будинкових мереж у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт (а.с. 100 зі звороту).
Відповідно до листа підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради від 04 березня 2021 року ділянка труби, яка була пошкоджена корозією металу та стала причиною залиття 29 серпня 2020 року, знаходиться у межах житлового приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 106).
Натомість споживач згідно з цим договором зобов`язаний вчасно інформувати виконавця про виявлені несправності елементів приміщення (підпункт 2 пункту 11), забезпечувати виконавцю доступ до мережі, арматури, розподільної системи для проведення робіт з їх ремонту, заміни, профілактики (підпункт 4 пункту 11), своєчасно вживати заходів до усунення, пов`язаних з утриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини (підпункт 7 пункту 11).
Проте судом першої інстанції встановлено, що відповідачі жодного разу до моменту затоплення квартири позивача не зверталися до підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради із заявами, скаргами, листами про необхідність складання претензії про порушення їх прав чи не виконання сторонами умов договору, що підтверджується відповіддю комунального підприємства (а.с. 106).
За таких обставин доводи апелянта про вину підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради у залитті квартири позивача є безпідставними.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Каращука В.Г. відсутні.
Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каращука Віталія Григоровича залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
 
Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                    Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська