Ухвала    
26 травня 2022 року
м. Київ
справа № 278/3180/20
провадження № 61-1952ск22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного суду 
від 22 листопада 2021 року в указаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2022 року дана касаційна скарга була залишена без руху для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно було звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази на їх підтвердження, а також надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції Військовою 
частиною НОМЕР_1 надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги. 
У вказаній заяві заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження судового рішення, проте поважних підстав для такого поновлення не наводить та доказів на їх підтвердження не надає. Зокрема заявник вказує на неможливість своєчасно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, що не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.
Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2022 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню
з нею, за відсутності обставин, що стали підставою для повернення касаційної скарги.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   О. С. Ткачук